Справа № 709/944/26
1-кп/709/152/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року       селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне № 12023255320000749, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2023 за ч. 2 ст. 272 КК України,
за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахчисарай, АР Крим, українця, громадянина України, із середньою освітою, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючий, є особою з інвалідністю 3 групи, учасником бойових дій не являється, працюючий на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва СТОВ «Маяк», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України ,
за участю сторін кримінального провадження: 
прокурора – ОСОБА_4 , 
обвинуваченого – ОСОБА_3 , 
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 ,
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
ОСОБА_3 у відповідності до наказу директора підприємства СТОВ «Маяк» (код ЄДРПОУ 03793455, юридична адреса: Черкаська область, Золотоніський район, с. Велика Бурімка, вул. Центральна, 1) №2 від 02.02.2023, будучи переведеним на посаду тракториста - машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва в тракторну бригаду № 1 СТОВ «Маяк», під час виконання вантажно-розвантажувальних робіт на території механізованого току № 2 СТОВ «Маяк», що розташований в адміністративних межах с. Мала Бурімка Золотоніського району Черкаської області, недотримався виконання вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, а саме:
- р. 3.8 «Інструкції з охорони праці № 50 для водія телескопічного навантажувача», яка зобов`язувала його подавати попереджувальний звуковий сигнал перед початком руху уперед або назад, підйомом і опусканням вантажу, а також у всіх випадках, коли є можливість несподіваного наїзду на людину, водій навантажувача повинен звертати особливу увагу під час роботи на людей, які перебувають в робочій зоні навантажувача, нерухомі або предмети, що пересуваються поруч, і в будь-який момент водії мають забезпечити безпеку оточуючих;
- пункту 6.1.24 «Технологічної карти роботи навантажувачів СТОВ «Маяк», який зобов`язував його під час виконання робіт звертати особливу увагу на людей, які перебувають в робочій зоні навантажувача і в будь-який момент забезпечувати безпеку оточуючих;
- пункту 10.9 «Правил дорожнього руху», який зобов`язував його під час руху транспортного засобу заднім ходом не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху;
- пункту 37 «Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів (НПАОП 0.00-1.83-18), який зобов`язував його під час роботи звертати особливу увагу на людей, які перебувають у робочій зоні навантажувача, нерухомі предмети або предмети, що пересуваються поруч, і в будь-який момент мав би забезпечувати безпеку тих, хто навколо;
- статті 14 Закону України «Про охорону праці», яка зобов`язувала дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно - правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту.
ОСОБА_3 , ігноруючи покладені посадові обов`язки та вимоги чинних нормативно-правових актів про охорону праці, повинен був і міг передбачити небезпечні наслідки цих порушень, свідомо допустив порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватися, що спричинило тяжкі наслідки, при наступних обставинах.
13 листопада 2023 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи телескопічним навантажувачем марки «MANITOU», моделі «MLT- Х735 Т LSU», 2023 року випуску, заводський номер « НОМЕР_2 », реєстраційний номер НОМЕР_3 , під час виконання вантажно-розвантажувальних робіт, що полягали у підгортанні ковшем навантажувача зерна кукурудзи до приймальної решітки на доріжках редлера, виконуючи усну вказівку на проведення робіт, яких останньому було надано завідуючою механізованого складу (току) №2 СТОВ «Маяк», перебуваючи поруч з будівлею критого редлера (завантажувального відділення) зерносушарки механізованого току № 2 СТОВ «Маяк», що розташована в адміністративно-територіальних межах с. Мала Бурімка Золотоніського району Черкаської області, здійснюючи рух заднім ходом навантажувача, подавши при цьому умовний звуковий сигнал, не впевнившись, що у робочій зоні навантажувача не перебувають робітники, тим самим, не дбав про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання робіт, допустив наїзд задньою частиною стійки стріли навантажувача телескопічного, марки «MANITOU», моделі «MLT-X735 Т LSU», 2023 року випуску, заводський номер « НОМЕР_2 », реєстраційний номер НОМЕР_3 на потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час здійснювала свої посадові обов`язки, представлені у вигляді завантаження куп із зерном на візок та подальшому транспортуванні їх до кучі з відходами, внаслідок чого ОСОБА_6 було притиснуто задньою частиною стійки стріли навантажувача телескопічного до підлоги.
Внаслідок порушення ОСОБА_3 , вищевказаних вимог, потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована 14.11.2023 до КНП «Чорнобаївська БЛ ЧСР», де останній було надано медичну допомогу.
Відповідно до висновку експерта Золотоніського міжрайонного відділення КУ «ЧОБСМЕ» №05-8-01/75 від 21.02.2024 у гр. ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: тупа поєднана травма грудної клітки, тазу, кінцівок та голови у виді: переломів лівої лопатки, переломів ребер зліва, які ускладнились накопиченням повітря в плевральній порожнині та призвели до здавлення лівої легені, накопиченням повітря в м`яких тканинах грудної клітки, верхнього плечового поясу, шиї зліва; переломів остистих відростків грудних хребців; переломів кісток тазу (закритий перелом лонної та сідничної кісток ліворуч та вертлюгової западини праворуч); закритого перелому правої стегнової кістки; рваної рани нижньої повіки зліва, підапоневротичної гематоми м`яких тканин навколо лівого ока, які виникли від дії тупого твердого предмета чи предметів, та які відносяться: травма грудної клітки з переломами лівої лопатки та ребер ліворуч, які ускладнились накопиченням повітря в плевральній порожнині та призвели до здавлення лівої легені — до категорії тяжких тілесних ушкоджень, в зв`язку з небезпекою для життя; переломи остистих відростків грудних хребців, переломи кісток тазу; закритий перелом правої стегнової кістки — до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, в зв`язку з тривалим розладом здоров`я; рвана рана нижньої повіки зліва — до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; підапоневротична гематома м`яких тканин навколо лівого ока — до категорії легких тілесних ушкоджень.
У відповідності до висновку судової експертизи безпеки життєдіяльності № 1334/23-23 від 26.07.2024, причиною нещасного випадку, який стався 13.11.2023 з підсобним робітником ОСОБА_6 на території підприємства СТОВ «Маяк» за адресою: вул. Лесі Українки, 98, с. Мала Бурімка Золотоніського району Черкаської області, є отримання останньою тяжких тілесних ушкоджень внаслідок наїзду на неї телескопічного навантажувача марки «MANITOU», моделі «MLT-X735 Т LSU», заводський номер « НОМЕР_2 ». Обставинами, які її зумовили є те, що тракторист - машиніст ОСОБА_3 почавши рух автонавантажувачем заднім ходом, не пересвідчившись, що в його робочій зоні (зоні роботи навантажувача), перебуває підсобний робітник, тим самим, не дбав про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання робіт, внаслідок чого скоїв наїзд на підсобного робітника ОСОБА_6 , які перебувають у причинно - наслідковому зв`язку з настанням події (нещасного випадку).
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило тяжкі наслідки.
ІІ. Позиція учасників провадження. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Він не заперечував ні фактичні дані щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, ні правову кваліфікацію своїх дій. Додатково пояснив, що відшкодував потерпілій спричинену шкоду та на цей час будь-яких претензій майнового хараткреу вона не висловлює. Зазначив, що щиро шкодує за вчинене. Як на час події, так і на цей час він працює на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва СТОВ «Маяк», отримувана заробітна плата фактично є його основним джерелом доходу.
Обвинувачений у судових дебатах погодився із запропонованим прокурором видом та розміром покарання, попросивши звільнити його від покарання на іспитовий строк.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні звернув увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану потерпілій шкоду, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, а також активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Під час судових дебатів захисник погодився з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого та доведеністю його вини доказами, зібраними під час досудового розслідування. Також захисник погодився із запроповнованим прокурором видом та розміром покарання - у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на іспитовий строк - 2 роки, без призначення додаткового покарання. 
Прокурор у судовому засіданні повністю підтримала пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення. Звернув увагу суду на характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, на дані про особу обвинуваченого, а саме: обвинувачений співпрацював зі стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодував потерпілій спричинену шкоду. Прокурор висловив позицію щодо доцільності призначення обвинуваченому покарання у виді 5 рокуів позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення особисто ОСОБА_6 . Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження заяви, потерпіла ОСОБА_6 просить суд проводити усі судові засідання без її участі, претензій до обвинуваченого та СТОВ «Маяк» с. Велика Бурімка вона не має, просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з обмеженням або позбавленням волі. Підпис на заяві ОСОБА_6 посвідчений секретарем виконавчого комітету Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області.
ІІІ. Оцінка Суду
Визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, порядок їх дослідження, суд з`ясував думки прокурора, обвинуваченого, захисника.
Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , він повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорює правову кваліфікацію своїх дій.
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив обмеження права на апеляційне оскарження вироку суду з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.
У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів у справі суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів, оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності позиції обвинуваченого. 
Прийняття судом рішення про проведення судового розгляду у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні і суд це враховує при постановленні вироку.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_3 у судовому засіданні не встановлено.
З огляду на викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 поза розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.
Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило тяжкі наслідки.
Підстав, визначених ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .
ІV. Призначення покарання
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст. 50, 65-67 КК України, а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. 
При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив необережне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Характеризуючи особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 3 групи, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має постійне місце проживання, вчинив необережне кримінальне правопорушення, а також думку потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченого та просить суд не призначати покарання, пов`язане з обмеженням або позбавленням волі.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності ст. 67 КК України не встановлено.
Із урахуванням установлених обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , характеру та ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, предмета посягання, способу, місця та часу вчинення злочину, форми вини, мотивів і мети злочину, а також обставин, що характеризують обвинуваченого, суд, оцінивши пропозиції прокурора, потерпілої, котрі висловилися про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з іспитовим строком, дійшов висновку про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 272 КК України.
Разом з тим, з огляду на вісутність обставин, які б свідчили про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд вважає достатнім та доцільним застосування положень ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням. Контроль за поведінкою обвинуваченого в умовах іспитового строку, разом із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, забезпечить необхідний виховний вплив, сприятиме його виправленню та усвідомленню невідворотності відповідальності. Сам факт встановлення іспитового строку містить у собі реальну загрозу виконання призначеного покарання у разі невиконання умов іспитового строку, що, у сукупності, є достатнім і пропорційним обмеженням прав обвинуваченого для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що мета покарання, передбачена ст. 50 КК України, може бути досягнута без реального відбування обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у місцях позбавлення волі.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 272 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, суд виходить із такого.
Суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 272 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, однак вчинене з необережності. При цьому суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, щире визнання вини, відшкодування завданої шкоди потерпілій, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, а також відсутність у потерпілої претензій майнового характеру.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що допущене порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою мало систематичний характер або що обвинувачений раніше неодноразово порушував такі правила. Суд також враховує, що після події, яка мала місце 13.11.2023, ОСОБА_3 продовжував працювати на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва СТОВ «Маяк», при цьому будь-яких відомостей про нові порушення з його боку матеріали справи не містять.
Оцінюючи необхідність застосування додаткового покарання, суд враховує, що робота трактористом-машиністом є основним та фактично єдиним джерелом доходу обвинуваченого, а позбавлення права займатися відповідною діяльністю істотно вплине на його можливість забезпечувати власне існування та виконувати покладені на нього сімейні обов`язки.
З урахуванням характеру та обставин вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його поведінки після вчинення злочину, відсутності даних про систематичне порушення ним правил безпеки, а також з огляду на те, що мета покарання може бути досягнута без застосування додаткового покарання, суд дійшов висновку про відсутність необхідності у призначенні ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: згідно з ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2023 (справа № 695/4503/23, провадження № 1-кс/695/1231/23 був накладений арешт на телескопічний навантажувач марки «MANITOU» моделі «MLT-X735 Т LSU» червоного кольору, без номерних знаків, заводський номер НОМЕР_2 , заборонивши відчуження вказаного майна. Передано телескопічний навантажувач марки «MANITOU», моделі «MLT-X735 Т LSU», червоного кольору, без номерних знаків, заводський номер НОМЕР_2 , на зберігання власнику майна - СТОВ «Маяк», без обмеження користуватися вказаним майном за призначенням. Накладено арешт на змиви з керма та змиви, які поміщені до двох паперових крафт-пакетів без номеру та опечатані.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з майна.
Дослідивши надані стророною обвинувачення документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування накладеного ухвалою слідчого судді арешту на майно.
Витрати на залучення експерта становлять 31 007,52 грн і складаються з витрат на проведення: судової експертизи безпеки життєдіяльності №1334/23-23 від 26.07.2024 – 16 281,52 грн, судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19- 24/3591 -БД від 08.02.2024 – 14 726,00 грн.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України з урахуванням вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України. 
Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
За цих обставин, керуючись ст. 349, 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 31 007 (тридцять одна тисяча сім) гривень 52 копійки.
Скасувати арешт речових доказів, накладений ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2023 у справі № 695/4503/23, провадження № 1-кс/695/1231/23.
Речові докази, а саме:
- навантажувач телескопічний марки «MANITOU», моделі «MLT-X735 Т LSU», 2023 року випуску, заводський номер « НОМЕР_2 », реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрий був переданий на відповідальне зберігання до СТОВ «Маяк», що розташовано за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Мала Бурімка, вул. Лесі Українки, 98 – залишити власнику – СТОВ «Маяк»;
- два змиви на двох марлевих тампонах, які окремо вилучено до двох паперових крафт-пакетів, на які нанесено пояснювальні написи, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області – після набрання вироком законної сили знищити;
- два змиви з лівої та правої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - які окремо вилучено до двох паперових крафт-пакетів, на які нанесено пояснювальні написи, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області – після набрання вироком законної сили знищити;
- медичну карту стаціонарного хворого №21312 на 127 арк., видану на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; медичну карту стаціонарного хворого №23 на 22 арк., видану на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; три оптичні диски із рентгенологічними знімками та КТ, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були повернуті до КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» - залишити у розпорядженні КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД»;
- копії документів, отримані в ході досудового розслідування від СТОВ «Маяк», код ЄДРПОУ 03793455 та які зберігаються в матеріалах кримінального провадження – залишити у матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку суду вручити учасникам судового провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України - судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя            ОСОБА_1