справа № 166/688/26
провадження № 2/166/516/26
категорія: 38
РІШЕННЯ
іменем України
05 червня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Cвистун О.М., з участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник позивача Соломко А.Г. в інтересах ТОВ "Укр Кредит Фінанс" звернулася у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1620-2118 від 01.11.2025.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 листопада 2025 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 , за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1507-2158 (далі – Кредитний договір). Згідно з умовами Кредитного договору позивач узяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у сумі 15000 грн зі строком кредитування 365 днів; базовий період – 27 днів; комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту; знижена % ставка – 1% в день.
ТОВ "Укр Кредит Фінанс" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Однак відповідач порушив узяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 02 березня 2026 року допустив заборгованість за Кредитним договором, яка становить 35508 грн, з яких 14900 грн – заборгованість за кредитом, 13708 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 6900 грн – заборгованість по процентах річних на підставі ст. 625 ЦК України.
Просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором у сумі 35508 грн, а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Ухвалою суду від 27.04.2026 справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, призначено розгляд справи на 05 червня 2026 року.
Відповідач 12 травня 2026 року скерував до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він на заперечує наявності кредитних правовідносин з позивачем, однак не погоджується з розміром нарахованих вісотків за користування кредитом, відсотків, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, а також витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем не доведено у достатній мірі правомірність стягнення у зазначених у позовній заяві розмірах.
Позивач відповідь на відзив не подав. 
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволенняз таких підстав.
Суд установив, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі – Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Установлено, що 01 листопада 2025 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Кредитний договір, який підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора – А7791. Згідно з умовами Кредитного договору позивач узяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 15000 грн (п. 4.1 Кредитного договору) зі строком кредитування 365 календарних днів (п. 4.14 Кредитного договору); комісія за видачу кредиту становить 15% від суми наданого кредиту (п. 4.11 Кредитного договору); базовий період 27 календарних днів (п. 4.8 Кредитного договору); стандартна процентна % ставка – 1% в день за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору, 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору.
Відповідно до п. 4.6 Кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної п. 4.1 Кредитного договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
Згідно з п. 5.1 Кредитного договору відповідач зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит в останній календарний день строку кредитування шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах.
Пунктом 8.2 Кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту та/або суми кредиту у визначені договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 40150 процентів річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 ЦК України.
Відповідно до п. 8.4 Кредитного договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом або комісії за видачу кредиту, кредитодавець має право розірвати цей договір за своєї ініціативою, проінформувавши про це позичальника письмово за 30 календарних днів.
Отже, сторонами було погоджено процентну ставку в розмірі 1% за кожен день користування кредитом, яку має сплатити відповідач протягом перших 180 календарних днів.
На підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 15000 грн представником позивача надано лист ТОВ "ФК "Контрактовий дім" № 189294-1701665793-17032026 та довідку ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про перерахування суми кредиту № 1620-2118 від 01.11.2025.
Згідно з наведеним позивачем розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 02 березня 2026 року відповідачем на погашення заборгованості перед ТОВ "Укр Кредит Фінанс" внесено платежів на загальну суму 7300 грн.
Відповідачем заперечень щодо вказаного розрахунку в частині внесення ним грошових коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості не наведено.
Враховуючи прострочення відповідачем сплати процентів за користування кредиту ТОВ "Укр Кредит Фінанс" достроково розірвав Кредитний договір з 01 березня 2026 року, про що письмово повідомив відповідача, що підтверджується вимога про дострокове повернення кредиту.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Щодо нарахування позивачем штрафних санкцій у виді відсотків за ст. 625 ЦК України.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи наведене, боржник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Штраф, штрафні санкції нараховані за ч. 2 ст. 625 ЦК України включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з долученим представником позивача розрахунком за Кредитним договором позивачем у період воєнного стану нараховано відсотки за ст. 625 ЦК України в сумі 7500 грн, з яких відповідачем сплачено 600 грн.
За наведених обставин, враховуючи, що дані відсотки за ст. 625 ЦК України позивачем нараховано після 24 лютого 2022 року, дія воєнного стану з моменту укладення договору до розгляду справи у суді не припинялася, суд уважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за відсотками нарахованими за ст. 625 ЦК України. 
Крім того, сплачені відповідачем 600 грн у рахунок погашення кредитної заборгованості, які позивачем зараховано в рахунок погашення заборнованості за відсотками, нарахованими за ст. 625 ЦК України, слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості за відсотками, нарахованими за користування кредитом. 
Щодо заперечення відповідача проти відсотків за користування кредитом у сумі 13708 грн.
Частиною 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 4.16 Кредитного договору наведено розрахунок денної процентної ставки, яка становить 0,918%.
Вказаний розрахунок проведений за формулою, наведено у ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування"
Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом, які нараховувались відповідачу у відповідності до умов Кредитного договору та до моменту його дострокового розірвання, відповідають вимогам чинного законодавства та не перевищують встановлених законодавчих обмежень на момент укладення договору.
Водночас, зважаючи на зарахування судом в рахунок сплати відсотків за користування кредитом, сплачених відповідачем 600 грн, які позивачем зараховано в рахунок сплати відсотків за ст. 625 ЦК України, загальний розмір відсотків за користування кредитом слід зменшити на вказану суму. 
Враховуючи, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 15000 грн, з яких останнім повернуто 100 грн, правові підстави для нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 18058 грн, з яких відповідачем сплачено 4950 грн (4350+600), а також комісії у розмірі 2250 грн, яка повністю сплачена відповідачем, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 28008 грн, з яких 14900 грн – тіло кредиту, 13108 грн – відсотки за користування кредитом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2100 грн 05 коп. (28008/35508х2662,40).
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн суд зазначає таке.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання професійної правничої допомоги від 08.04.2026, укладений між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та адвокатським об`єднання "Правовий баланс", відповідно до якого розмір гонорару за підготовку позовної заяви є фіксованим та складає 5000 грн; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000217 від 31.08.2017; рахунок-фактуру № Р-0002564 від 21.04.2026, згідно з яким ТОВ "Укр Кредит Фінанс" необхідно сплатити на користь АО "Правовий баланс" 5000 грн за підготовку позовної заяви про стягнення коштів за кредитним договором 1620-2118.
Відповідач у поданому відзиві просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, оскільки позовна заява має стандартний, шаблонний характер, дана справа є типовою для спорів про стягнення заборгованості за мікрокредитування, обсяг наданої правничої допомоги є незначним і не свідчить про особливу складність спору.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.
Крім того, послуги надані адвокатським об`єднанням у виді підготовки позовної заяви, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання шаблонної позовної заяви.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст позовної заяви, яка є стандартною для позивача, а також враховує, що позовні вимогми задоволено частково. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати за підготовку позовної заяви є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 1500 грн, уважаючи таке рішення справедливим і виваженим.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2100 грн 05 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн, загалом 3600 грн 05 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд   
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1620-2118 від 01 листопада 2025 рокув розмірі 28008 (двадцять вісім тисяч вісім) гривень, з яких: 14900 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот) гривень заборгованість за тілом кредиту, 13108 (тринадцять тисяч сто вісім) гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом. 
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" 2100 (дві тисячі сто гривень) гривень 05 (п`ять) копійок судового збору та 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс", код ЄДРПОУ 38548598, юридична адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 407;
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун