Справа №761/7191/25
2/760/250/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Гуцало М.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося в Шевченківський районний суд м. Києва з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Посилався на те, що 30 червня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та комунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1231-4400.
Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, в сумі 6000 гривень, строком кредитування на 300 днів, базовий період 14 днів, знижена процентна ставка 2,5 % в день, стандартна процентна ставка 3 % в день. 
Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А5087 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. 
Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року на карту отримувача, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, жодного платежу не сплатила. 
Відповідачем прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом становить 59580 гривень, з яких:
-6000 гривень - прострочена заборгованість за кредитом;
-53580 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами та комісією у загальній сумі 29580 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості в розмірі 30000 гривень. 
Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1231-4400 від 30 червня 2023 року в розмірі 30000 гривень, що складається з: 
-6000 гривень - прострочена заборгованість за кредитом;
-24000 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2026 року вирішено питання про витребування доказів у справі. 
З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що позивачем не доведено обставину, викладену в позовній заяві, щодо наявності у нього ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), зокрема на надання коштів у позику. У зв`язку з відсутністю доказу того, що на день укладення договору про відкриття кредитної лінії позивач мав право надавати відповідну фінансову послугу, немає підстав для висновку, що договір укладено з дотриманням вимог закону. З наданих суду позивачем доказів не вбачається, що відповідач вчинила певну сукупність дій спрямовану на отримання позики від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», як зазначено в позовній заяві. Відтак, позивачем не надано суду належних доказів того, що між відповідачем та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання кредиту і укладено такий. Надана позивачем довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування коштів разом з позовною заявою складена самим позивачем, а тому не може бути належним та допустимим доказом, оскільки інформація у такому доказі повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позивача. У даній довідці не зазначено ідентифікуючі дані відповідача, зазначено лише «маску» банківської картки, доказів, що даний банківський рахунок належить відповідачу позивачем не надано. Довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є первинним бухгалтерським документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому не є належним доказом перерахування кредитних коштів відповідачу. Лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» без номера, без ідентифікуючих даних відповідача (ПІБ, РНОКПП, повного номера банківської картки) відповідно до якого нібито, як зазначає позивач, відповідачу було перераховано тіло кредиту у розмірі 6000 гривень. Оскільки даний лист не містить ідентифікуючих даних про відповідача, як клієнта, а із фрагментів номеру карти, що відображені в даному листі неможливо встановити належність карти (рахунку) саме відповідачу, даний лист не є належним первинним або платіжним документом, що підтверджує переказ коштів, відтак, лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежним та недопустимим доказом. Розрахунок заборгованості наданий позивачем не дозволяє перевірити правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Відсотків за користування кредитом їй було нараховано 59580 гривень та зменшено позивачем до 24000 гривень, тобто відсотки у розмірі 24000 гривень у 4 рази більше ніж саме тіло кредиту. Вважають, що такий розмір нарахованих процентів позивачем є несправедливим, неспівмірним та таким, що порушує права відповідача. Також, суми нарахованої позивачем заборгованості за кредитним договором не в повній мірі відповідає умовам надання кредиту, оскільки згідно п. 2.3. кредитного договору № 1231-4400 від 30 червня 2023 року нараховані проценти за користування кредитом становлять 2100 гривень, а загальна сума кредиту разом з тілом 6000 гривень складає - 8100 гривень. 
З додаткових пояснень представника позивача вбачається, що вона підтримує викладене у позові та просить його задовольнити. Зазначено, що відповідач попередньо ознайомився з договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1231-4400 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови. На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор A5087 для підписання кредитного договору № 1231-4400 від 30 червня 2023 року. Таким чином, як зазначено вище, один з дозволених законом підписів було використано при укладенні кредитного договору № 1231-4400 від 30 червня 2023 року між позивачем та відповідачем. Наданий Моніторинг дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ОСОБА_1 відображає послідовність всіх дій споживача та кредитодавця в хронологічному порядку, починаючи з моменту входу ОСОБА_1 на сайт кредитодавця, продовжуючи до входу в особистий кабінет, створення заявки, надсилання смс про схвалення заявки, надсилання емейлу про схвалення заявки, розміщення оферти в особовому кабінеті клієнта, підтвердження ознайомлення з офертою відповідача відправлення смс з одноразовим ідентифікатором для підписання, отримання повідомлення про прийняття (акцепт), введення одноразового ідентифікатора ОСОБА_1. та до моменту повідомлення про укладання договору та надання послуги, шляхом переказу грошових коштів на банківську картку зазначену відповідачем. У розділі 12 «Реквізити Сторін» Кредитного договору № 1231-4400 від 30 червня 2023 року зазначено, що договір зі сторони позичальника підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) A5087, а зі сторони кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Таким чином, Відповідач підписав кредитний договір № 1231-4400 від 30 червня 2023 року відповідно до розділу 12 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікаторо A5087, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит. Як вбачається з наведеного порядку при укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача (створення за допомогою веб-сайту Заявки) укладення договору було б неможливе і кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вказаної ліцензії, виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 чи будь яких документів про отримання чи використання відповідачем кредитних коштів є неможливим. Як вбачається із змісту кредитного договору, в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача з маскою, а саме, НОМЕР_1 . Зазначену інформацію про банківські реквізити надав позивачу саме відповідач, зважаючи на ту обставину, що, така інформація у відповідності з чинним законодавством України становить банківську таємницю та, відповідно, позивач за будь-яких обставин не міг би отримати ці банківські реквізити не інакше як від самого відповідача або за його згодою. Кредитні кошти були перераховані ним саме у відповідності з умовами кредитного договору та Правил та на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача. За період 30 червня 2023 року по 13 липня 2023 року (включно) нарахування процентів відбувалось за Зниженою процентною ставкою у розмірі 2,50 %, що передбачено п. 10.1., що надається кредитодавцем за кожен день користування кредитом, виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов Договору. За період з 14 липня 2023 року по 24 квітня 2024 року (включно) було застосовано Стандартну процентну ставку у розмірі 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю, оскільки відповідачем не було внесено жодного платежу на погашення заборгованості. Відповідно до п. 4.12. кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 24 квітня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. Після закінчення строку кредитування нарахування процентів було зупинено, що вбачається з розрахунку заборгованості, а саме у графі «Ставка %» з 24 квітня 2024 року зазначено 0 % . Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти, визначені у договорі, жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач була ознайомлена з усіма умовами договору та погодилась із ними. 
З додаткових пояснень представника відповідача вбачається, що вона підтримує викладене у відзиві на позовну заяву та просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. Позивачем до суду надані докази щодо укладення договору про надання позики, а саме: договір про відкриття кредитної лінії № 1231- 4400 від 30 червня 2023 року та правила відкриття кредитної лінії, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відтак, позивачем не надано суду належних доказів того, що між відповідачем та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання кредиту і укладено такий. Не надано також позивачем до позовної заяви і доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та АТ КБ «ПриватБанк», яке, згідно доводів ТОВ «Укр Кредит Фінанс», здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача. Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про наявність договірних відносин між позивачем та АТ КБ «ПриватБанк» щодо переказу платежів, лист АТ КБ «ПриватБанк» сам по собі не може підтверджувати переказ коштів за кредитним договором № 1231-4400 від 30 червня 2023 року. З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог позивач не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, які були передбачені кредитним договором, ним не доведено наявність заборгованості, а тому у позові слід відмовити. розмір нарахованих процентів позивачем у загальному розмірі 24000 гривень є несправедливим, неспівмірним та таким, що порушує права відповідача. Крім того, у зв`язку з відсутністю доказу того, що на день укладення договору про відкриття кредитної лінії позивач мав право надавати відповідну фінансову послугу, немає підстав для висновку, що договір укладено з дотриманням вимог Закону. 
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 30 червня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та комунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1231-4400.
Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, в сумі 6000 гривень, строком кредитування на 300 днів, базовий період 14 днів, знижена процентна ставка 2,5 % в день, стандартна процентна ставка 3 % в день. 
Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А5087 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. 
Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року на карту отримувача, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. 
З позову вбачається, що станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув.
Сторона відповідача у відзиві на позов зазначає про те, що позивачем не доведено обставину, викладену в позовній заяві, щодо наявності у нього ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), зокрема на надання коштів у позику. У зв`язку з відсутністю доказу того, що на день укладення договору про відкриття кредитної лінії позивач мав право надавати відповідну фінансову послугу, немає підстав для висновку, що договір укладено з дотриманням вимог закону. З наданих суду позивачем доказів не вбачається, що відповідач вчинила певну сукупність дій спрямовану на отримання позики від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», як зазначено в позовній заяві. Відтак, позивачем не надано суду належних доказів того, що між відповідачем та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання кредиту і укладено такий.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Вбачається, що відповідач попередньо ознайомилась з договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1231-4400. 
На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор A5087 для підписання кредитного договору № 1231-4400 від 30 червня 2023 року. 
Наданий стороною позивача Моніторинг дій користувача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ОСОБА_1 відображає послідовність всіх дій споживача та кредитодавця в хронологічному порядку, починаючи з моменту входу ОСОБА_1 на сайт кредитодавця, продовжуючи до входу в особистий кабінет, створення заявки, надсилання смс про схвалення заявки, надсилання емейлу про схвалення заявки, розміщення оферти в особовому кабінеті клієнта, підтвердження ознайомлення з офертою відповідача відправлення смс з одноразовим ідентифікатором для підписання, отримання повідомлення про прийняття (акцепт), введення одноразового ідентифікатора ОСОБА_1. та до моменту повідомлення про укладання договору та надання послуги, шляхом переказу грошових коштів на банківську картку зазначену відповідачем. 
У розділі 12 «Реквізити Сторін» Кредитного договору № 1231-4400 від 30 червня 2023 року зазначено, що договір зі сторони позичальника підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) A5087, а зі сторони кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. 
Таким чином, відповідач підписала кредитний договір № 1231-4400 від 30 червня 2023 року відповідно до розділу 12 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікаторо A5087, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу.
З огляду на наведене, вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву посилається на те, що надана позивачем довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування коштів разом з позовною заявою складена самим позивачем, а тому не може бути належним та допустимим доказом, оскільки інформація у такому доказі повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позивача. У даній довідці не зазначено ідентифікуючі дані відповідача, зазначено лише «маску» банківської картки, доказів, що даний банківський рахунок належить відповідачу позивачем не надано. Довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є первинним бухгалтерським документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому не є належним доказом перерахування кредитних коштів відповідачу. Лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» без номера, без ідентифікуючих даних відповідача (ПІБ, РНОКПП, повного номера банківської картки) відповідно до якого нібито, як зазначає позивач, відповідачу було перераховано тіло кредиту у розмірі 6000 гривень. Оскільки даний лист не містить ідентифікуючих даних про відповідача, як клієнта, а із фрагментів номеру карти, що відображені в даному листі неможливо встановити належність карти (рахунку) саме відповідачу, даний лист не є належним первинним або платіжним документом, що підтверджує переказ коштів, відтак, лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежним та недопустимим доказом. Розрахунок заборгованості наданий позивачем не дозволяє перевірити правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.
Виконання позивачем обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 6000 гривень відповідачу підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1231-4400 від 30 червня 2023 року. Видача коштів здійснювалася за допомогою системи LiqPay.
У зазначеній довідці вказано: платіж 2333613167, дата 30 червня 2023 року, № платіжної картки НОМЕР_1 , призначення платежу - видача кредитних коштів за договором № 1231-4400 від 30 червня 2023 року, сума 6000 гривень.
На підтвердження перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, позивач надав довідку з АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року перерахував кошти по кредитного договору № 1231-4400 від 30 червня 2023 року: ID платежу 2333613167, канал LIQPAY, сума 6000 гривень, номер картки НОМЕР_1 .
Вбачається, що у кредитному договорі у розділі 12 «Реквізити сторін» зазначено номер особистого електронного платіжного засобу ОСОБА_1 - НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року № 113 договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ ХХ** **** ХХХХ (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Таким чином, з боку позивача порушень не відбулося та з урахуванням вимог закону останнім здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб.
АТ КБ «ПпиватБанк» на запит суду надало відповідь від 22 лютого 2025 року, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 . по цьому рахунку було зарахування коштів на суму 6000 гривень 30 червня 2023 року. 
Також, АТ КБ «ПриватБанк» надано суду виписку по рахунку № НОМЕР_3 , з якої вбачається, що на рахунок відповідача здійснено переказ у сумі 6000 гривень 30 червня 2023 року (деталі операції: Viplata zaima Creditkasa). 
За таких обставин, факт укладення кредитного договору між сторонами та факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача підтверджено належними доказами. 
Відповідачем прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом станом на 14 січня 2025 року становить 59580 гривень, з яких:
-6000 гривень - прострочена заборгованість за кредитом;
-53580 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами та комісією у загальній сумі 29580 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості в розмірі 30000 гривень. 
Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 6000 гривень та 24000 гривень заборгованості за нарахованими процентами. 
З відзиву на позовну заяву вбачається, що відсотків за користування кредитом відповідачу було нараховано 59580 гривень та зменшено позивачем до 24000 гривень, тобто відсотки у розмірі 24000 гривень у 4 рази більше ніж саме тіло кредиту. Вважають, що такий розмір нарахованих процентів позивачем є несправедливим, неспівмірним та таким, що порушує права відповідача. Також, суми нарахованої позивачем заборгованості за кредитним договором не в повній мірі відповідає умовам надання кредиту, оскільки згідно п. 2.3. кредитного договору № 1231-4400 від 30 червня 2023 року нараховані проценти за користування кредитом становлять 2100 гривень, а загальна сума кредиту разом з тілом 6000 гривень складає - 8100 гривень. 
Разом з тим, за період з 30 червня 2023 року по 13 липня 2023 року (включно) нарахування процентів відбувалось за Зниженою процентною ставкою у розмірі 2,50 %, що передбачено п. 10.1. 
За період з 14 липня 2023 року по 24 квітня 2024 року (включно) було застосовано Стандартну процентну ставку у розмірі 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю, оскільки відповідачем не було внесено жодного платежу на погашення заборгованості. 
Відповідно до п. 4.12. кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 24 квітня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. 
Сторона позивача вказує на те, що після закінчення строку кредитування нарахування процентів було зупинено, що вбачається з розрахунку заборгованості, а саме у графі «Ставка %» з 24 квітня 2024 року зазначено 0 %. 
Вбачається, що розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. 
Відповідач взяла на себе зобов`язання зі сплати кредиту, проте не виконала їх належним чином, жодних платежів у рахунок погашення боргу остання не здійснила. Разом з тим, відповідач була ознайомлена з усіма умовами договору та погодилась із ними. 
Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону.
Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Доводи сторони відповідача ґрунтуються лише на письмових поясненнях. 
Таким чином, стягненню з відповідача підлягають зазначені суми.
З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. 
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 2422 гривні 40 копійок. 
Керуючись статтями 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, статтями 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статтями 1, 3, 4, 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис», статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року № 113, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, офіс 407) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, офіс 407) 6000 гривень простроченої заборгованості за кредитом, 24000 гривень заборгованості за нарахованими процентами та 2422 гривні 40 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: