справа № 489/1611/26  провадження №2/489/1513/26

РІШЕННЯ
Іменем України

25 травня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі - ТОВ «ФК Єврокредит») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
встановив:
У лютому 2026 року ТОВ «ФК Єврокредит» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 13-006-869-2-21-Г від 24.09.2021 у розмірі 117528,23 грн., а також 2662,40 грн. судового збору та 11200,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 24.09.2021 між Акціонерним товариством «Мегабанк» (далі – АТ «Мегабанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13-006-869-2-21-Г, відповідно до якого відповідач отримав кредит, який зобов`язався повернути зі сплатою процентів і інших платежів в порядку, передбаченому договором. 
03.09.2024 між первісним кредитором АТ «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Містанг Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс») було укладено Договір № GL1N426240 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржників в тому числі і відповідача за кредитним договором № 13-006-869-2-21-Г від 24.09.2021. 
27.12.2024 між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено Договір № про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором №13-006-869-2-21-Г від 24.09.2021. 
Згідно розрахунку первісного кредитора, станом на 03.09.2024 заборгованість відповідача по кредитному договору становить 117528,23 грн., з яких 42572,12 грн. заборгованість за кредитом, 27436,11 грн. по сплаті відсотків, 47520,00 грн. по комісії.
Після набуття права грошової вимоги, а ні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а ні ТОВ «ФК «Єврокредит» не здійснювали жодних додаткових нарахувань та умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. 
01.12.2025 ТОВ «ФК Єврокредит» направило вимогу відповідачу про погашення протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги заборгованості в сумі 117528,23 грн., яка відповідачем не виконана.
Так як станом на день звернення до суду заборгованість за кредитним договором відповідач добровільно не погасив, позивач просить стягнути її в судовому порядку.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 02.03.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.
Представник відповідача – адвокат Вишневецький А.А. 31.03.2026 через систему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
У відзиві вказав, що в матеріалах справи відсутня копія договору відступлення права вимоги, а тому відповідач ставить під сумнів факт передачі заборгованості новому кредитору. Також позивач надав копію виписки по рахунку та кредитного договору, а тому у відповідача є сумніви щодо їх достовірності. 
Посилаючись на Закон України «Про споживче кредитування» та правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 відповідач не погоджується із стягненням комісії, та вважає таку умову договору нікчемною. 
Одночасно представником відповідача заявлено клопотання про витребування у позивача оригіналів виписки за рахунком боржника, що сформована у програмному комплексів АТ «Мегабанк», кредитного договору №13-006-869-2-21-Г, оригіналу договору №GL1N426240 про відступлення права вимоги від 03.09.2024, заяв про отримання і видачу готівки. Також завлено про проведення експертного економічного дослідження розрахунку заборгованості позивача умовам кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту; про проведення почеркознавчої експертизи на предмет належності відповідачу підпису на заявах на отримання кредиту та видачу готівки. Також представник відповідача просить зменшити суму витрат на правничу допомогу, яку вважає завищеною, неспівмірною та нерозумною. 
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вимогами частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 24.09.2021 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №13-006-869-2-21-Г (з ануїтетним и платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) (далі – Договір, кредитний договір). 
Відповідно до умов пункту 1.1 кредитного договору, Позичальник беззастережно та безвідклично підтверджує прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції (оферти) АТ «Мегабанк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua; згоду з умовами Договору, а також положеннями усіх Додатків до Договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; що у зв`язку із з вільним доступом до публічної частини Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за допомогою мережі Інтернет та у відділеннях Банку, відсутня необхідність у друкуванні публічної частини Договору та всіх додатків до неї; укладення з Банком Договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у місці інформування Позичальника та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua, а також цієї індивідуальної частини Договору, підписанням якої Позичальник приєднується до Договору в цілому.
Згідно пункту 1.3 кредитного договору, Кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього Договору.
Згідно пункту 1.4 кредитного договору, кредит надається на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси Банку готівкою.
В пунктах 2.1 – 2.13 Договору його сторони узгодили надання кредиту на строк з 24.09.2021 до 23.09.2026 у загальному розмірі 45000,00 грн., із сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 10 відсотків річних, орієнтовною річною процентною ставкою 85,74 відсотка, орієнтовною вартістю кредиту на дату укладення договору 146734,11 грн., розміром комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не раніше останнього робочого дня звітного місяця - 3,30 %, розмір щомісячного платежу – 2445,45 грн., розмір процентної ставки за користування кредитом понад строк, вказаний в пункті 2.2 Договору та за користування кредитом у разі наявності простроченої заборгованості – 90% річних.
Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими Договором.
Пунктом 4.3 кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом проводиться з першого по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором.
Відповідно до пункту 4.4 кредитного договору в разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 днів Банк обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини Сторін за цим Договором не втрачають свою чинність та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту Кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі , встановленому в пункті 2.11 цього Договору.
За умовами підпункту 3.3.5 пункту 3.3 Договору, Кредитодавець має право вимагати повернення кредиту в повному обсязі, строк виплати якого ще не настав у разі затримання Позичальником сплати щомісячного платежу та/або процентів щонайменше на один календарний місяць.
Додатком до кредитного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Кредитний договір та додаток до нього підписані відповідачем власноручним підписом. 
Крім того, 24.09.2021 відповідач підписав Заяву-Анкету на отримання кредиту, яка містить зокрема загальну інформацію про позичальника, інформацію щодо кредиту, фінансовий стан позичальника, відомості про його місце роботи, сімейний стан, контактних осіб.
До укладення кредитного договору відповідач ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить, зокрема, інформацію щодо орієнтовної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу інформацію.
Отримання ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 45000, 00 грн. згідно договору №13-006-869-2-21-Г від 24.09.2021 в касі Миколаївського ЦЦРВ АТ «Мегабанк» підтверджено Заявою на видачу готівки № TR.3171551.3346.46 від 24.09.2021, яка містить відмітки працівника банку про видачу кредиту та підпис отримувача.
В матеріалах справи також наявна виписка по особовим рахункам, сформована АТ «Мегабанк» за період з 24.09.2021 по 02.12.2022.
Випискою підтверджується, що 24.09.2021 була проведена операція: «Видача позичкових коштiв згiдно договору N13-006- 869-2-21-Г від 24/09/2021 ОСОБА_1 через касу». Також підтверджується часткове погашення заборгованості відповідачем по кредитному договору, а саме:
- 01.10.2021 відповідач здійснив платіж в сумі 1572,50 грн., з яких віднесено на погашення заборгованості по кредиту 0,00 грн., по процентам – 87,50 грн., комісії 1485,00 грн.; 
- 01.11.2021 здійснив платіж в сумі 2523,90 грн., з яких віднесено на погашення заборгованості по кредиту 651,40 грн., по процентам 387,50 грн., комісії 1485,00 грн.;
- 01.12.2021 здійснив платіж в сумі 2477,00 грн., з яких віднесено на погашення заборгованості по кредиту 595,43 грн., по процентам 369,57 грн., комісії 1485,00 грн.;
- 04.01.2022 погашено заборгованість в сумі 2450,00 грн., з яких віднесено на погашення заборгованості по кредиту 588,24 грн., по процентам 376,76 грн., комісії 1485,00 грн.;
01.02.2022 здійснив платіж в сумі 2450,00 грн., з яких віднесено на погашення заборгованості по кредиту 592,81 грн., по процентам 372,19 грн., комісії 1485,00 грн.
Всього відповідачем внесено грошових коштів в сумі 11473,40 грн., які розподілено АТ «Мегабанк» на погашення тіла кредиту 2427,88 грн., процентів 1593,52 грн. та комісії 7425,00 грн.
Також наявна виписка по особовим рахункам, сформована АТ «Мегабанк» за період з 03.12.2022 по 03.09.2024, яка не містить операцій з погашення заборгованості відповідачем.
Згідно Довідки-розрахунку заборгованості, складеного УО ФГВФО на ліквідацію АТ «Мегабанк», станом на 03.09.2024 заборгованість по кредитному договору №13-006-869-2-21-Г від 24.09.2021, позичальником по якому є ОСОБА_1 , становить 117528,23 грн., з яких 42572,12 заборгованість за основним боргом, 27436,11 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками,  47520,00 грн. нарахованою та несплаченою комісією.
Набуття права грошової вимоги за кредитним договором позивач підтвердив наступними письмовими доказами.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. 
Відповідно до пункту 4 Договору № GL1N426240, його сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 21723211,51 грн., надалі за текстом - Ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.
Перерахування грошових коштів в розмірі 23425777,00 грн. (відповідає розміру вказаному у Протоколі електронного аукціонну GFD001-UA-20240618-01260) ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» здійснило АТ «Мегабанк» платіжною інструкцією кредитового переказу від 31.07.2025 № 66895.
Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №13-006- 869-2-21-Г від 24.09.2021 на суму 117528,23 грн, з яких: основний борг 42572,12 грн., відсотки 27436,11 грн, комісія 47520,00 грн.
27.12.2024 між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено Договір № про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право грошової вимоги до боржників в тому числі і відповідача за кредитним договором №13-006-869-2-21-Г від 24.09.2021. 
Переказ грошових коштів новому кредитору ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», відповідно до Договору № про відступлення права вимоги від 27.12.2024, підтвердило платіжними інструкціями від 27.12.2024 № 1074, від 31.01.2025 № 1091, від 22.09.2025 № 1822. 
Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024, відбулося відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №13-006- 869-2-21-Г від 24.09.2021 на суму 117528,23 грн, з яких: основний борг 42572,12 грн., відсотки 27436,11 грн, комісія 47520,00 грн.
У позові вказано, що після набуття права грошової вимоги до відповідача, а ні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а ні ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювали жодних додаткових нарахувань та умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. 
01.12.2025 ТОВ «ФК Єврокредит» направило вимогу відповідачу про погашення заборгованості в сумі 117528,23 грн. протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги, яка відповідачем не виконана.
Таким чином, позивач скористався право на дострокове стягнення кредиту та нарахованих процентів і комісії, що передбачено підпунктом 3.3.5 пункту 3.3 Договору та частиною другою статті 1050 ЦК України, тим самим змінивши строк кредитування.
Правове обґрунтування та мотиви суду.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За положеннями частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 висловила таку правову позицію: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.».
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
У пункті 42 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 ку № 75 (далі - Положення № 75) вказано, що підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Пунктом 62 Положення №75 передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Верховний Суд у постанові від 12.12.2024 у справі №298/825/15-ц зазначив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Виписки за рахунками позичальника повинні бути досліджені судами з наданням оцінки у сукупності з іншими зібраними у справі доказами на предмет обставин видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку позивача.
Відповідно до частин и першої, другої статті 512, статті 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові від 12.04.2023 у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) Верховний Суд зазначив, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що між відповідачем та АТ «Мегабанк» було досягнуто істотних умов притаманних кредитному договору, ув`язку із чим такий договір укладено між ними. 
Із кредитного договору та інших доказів (додатку до кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, заяви-анкети на отримання кредиту, заяви на видачу готівки та виписок по особовим рахункам відповідача) вбачається, що договір підписано відповідачем особистим підписом, тим самим ОСОБА_1 підтвердив свою волю на укладення договору та отримання кредиту в розмір 45000,00 грн., на узгоджених сторонами у умовах.
Щодо сумнівів відповідача, які викладені у відзиві на позов та у зв`язку із чим його представник заявив клопотання про витребування у позивача оригіналу кредитного договору та виписки по рахунках, як і оригіналу заяви-анкети про отримання кредиту та заяви про видачу кредиту, суд вважає їх безпідставними. Крім того, відповідач не оспорює укладення кредитного договору, а також не спростовує часткове внесення грошових коштів в погашення заборгованості по кредитному договору, що додатково підтверджує отримання відповідачем кредиту в розмірі 45000,00 грн.
Оскільки досліджені судом долучені до позову докази не викликають сумніву в суду, відповідно відсутні підстави для задоволення клопотань представника відповідача про витребування у позивача оригіналів таких доказів. 
Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до положень частини першої статті 84 ЦПК України, витребування судом доказів здійснюється за умови неможливості стороною самостійно надати докази. 
У даному випадку, відповідач підтвердив неможливості самостійно отримати витребувані докази, а також не був позбавлений можливості надати суду для порівняння власний примірник кредитного договору та квитанції чи інші фінансові документи або випису по рахунку, що підтверджують/чи спростовують отримання ним кредиту та його часткове погашення, проте цього не зробив.
Не викликають сумніву в суду і договір про відступлення права грошової вимоги, на підставі яких позивач набув право вимоги до відповідача. 
У зв`язку із цим, клопотання представника відповідача про витребування оригіналу договору №GL1N426240 про відступлення права вимоги від 03.09.2024, яке крім іншого заявлене із порушенням частини першої статті 84 ЦПК України, задоволенню не підлягають.
З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд також не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи для перевірки належності відповідачу підписів на заяві-анкеті про отримання кредиту та заяві на видачу кредиту. 
При цьому, суд звертає увагу, що призначення експертизи судом є обов`язковим лише у випадках передбачених законом, до якого даний випадок не відноситься.
Щодо заборгованості відповідача по кредитному договору
У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 року у справі № 334/3056/15 зазначено, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Належним чином дослідити розрахунок заборгованості за кредитним договором, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з випискою з особового рахунку позичальника, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду (постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі № 404/251/17, від 05.12.2018 року у справі № 346/5603/17, від 20.07.2022 року у справі № 343/557/15-ц, від 14.09.2022 року у справі № 369/7147/15-ц).
Із доданих до позовної заяви письмових доказів, вбачається, що заборгованість відповідача по кредитному договору позивачем підтверджена довідкою-розрахунком АТ «Мегабанк», яка не містить детального розрахунку заборгованості, а тому суд виходить з власного розрахунку.
Із виписки по рахунках судом встановлено, що на погашення заборгованості по кредитному договору відповідач сплатив кошти в сумі 11473,40 грн., п`ятьма платежами. 
З цих коштів на погашення заборгованості по тілу кредиту АТ «Мегабанк» зараховано 2427,88 грн., у зв`язку із чим заборгованість по тілу кредиту склала 42572,12 грн. (45000,00 - 2427,88). Розподіл інших грошових коштів банк відніс на погашення заборгованості по процентам та комісії. При цьому, як слідує з умов кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснено за ставкою 10% річних, з урахуванням кількості днів у році 360.
1.Платіж від 01.10.2021 (внесено 1572,50 грн.), з них віднесено на погашення:
- комісії 1485,00 грн.; 
- процентів 87,50 грн. (45000,00 х 10% х 7 / 360); 
- тіла кредиту 0,00 грн. (1572,50 – 1485,00 – 87,50); 
Залишок боргу по тілу кредиту: 450000,00 грн.
2.Платіж від 01.11.2021 (внесено 2523,90 грн.), з них віднесено на погашення:
-комісії 1485,00 грн.;
-процентів 387,50 грн. (45000,00 х 10% х 31 / 360); 
-тіла кредиту 651,40 грн. (2523,90 – 1485,00 – 387,50) (відповідач переплатив, тому борг зменшився).
Новий залишок боргу по тілу кредиту: 44348,60 грн. (45000,00 – 651,40)
3.Платіж від 01.12.2021 (внесено 2477,00 грн.), з них віднесено на погашення:
-Комісії 1485,00 грн.;
-процентів 369,57 грн. (4348,60 х 10% х 30 / 360) (відсотки зменшилися, бо зменшився борг);
-тіла кредиту 595,43 грн. (2477,00 – 1485,00 – 369,57). 
Новий залишок боргу по тілу кредиту: 43753,17 грн. (44348,60 – 595,4). 
4.Платіж від 04.01.2022 (внесено 2450,00 грн.), з них віднесено на погашення:
-комісії 1485,00 грн.;
-процентів: 376,76 грн. (43753,17 х 10% х 31 /360); 
-тіла кредиту 588,24 грн. (2450,00 – 1485,00 – 376,76). 
Новий залишок боргу: 43164,93 грн. (43753,17 – 588,24). 
5.Платіж від 01.02.2022 (внесено 2450,00 грн.), з них віднесено на погашення:
-комісії 1485,00 грн.;
-процентів: 372,19 грн. (43164,93 х 10% х 31 / 360);
-тіла кредиту 592,81 грн. (2450,00 – 1485,00 – 372,19). 
Залишок боргу по тілу кредиту: 42572,12 грн. (43164,93 -592,81). 
Наведений судом розрахунок відповідає розподілу отриманих банком від відповідача грошових коштів в сумі 11473,40 грн., що узгоджується з випискою по рахунку.
Здійснення відповідачем інших платежів на погашення заборгованості по кредитному договору виписка по рахункам не містить та таких доказів суду не надано. 
Так як судом перевірено розрахунок, який долучено до позову на предмет відповідності умовам кредитного договору та не встановлено його помилковості, тому відсутні підстави для призначення відповідної судової експертизи, а тому заява представника про проведення експертного економічного дослідження (як правило здійснюється на замовлення самої сторони) задоволенню не підлягає.
Крім того, в клопотанні представника відповідача не наведено в чому саме полягає невідповідність розрахунку заборгованості та не надано власного контррозрахунку на підтвердження помилковості розрахунку позивача.
Враховуючи встановлені обставини та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку про доведеність позивачем, укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, отримання останнім кредиту в розмірі 45000,00 грн. та порушення взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість по тілу кредиту та процентам. 
В частині вимог позивача про стягнення з відповідача комісії слід зазначити наступне. 
Пунктом 2.8 кредитного договору встановлено комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту, яка сплачується щомісячно не пізніше останного робочого дня звітного місяці в розмірі - 3,30%.
При цьому у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10.056.2017.
У зв`язку із цим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
У постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У даному випадку, оскільки АТ «Мегабанк» не зазначив, а позивач не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця і їх погодження зі споживачем при укладенні договору, положення пункту 2.8 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості задоволенню не підлягають, а сплачену відповідачем грошові кошти в сумі 7425,00 грн., які  зараховані банком на погашення заборгованості за комісією, слід зарахувати на погашення заборгованості по процентам.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом дострокового стягнення з відповідача кредитної заборгованості в розмірі 62583,23 грн., з яких 42572,12 грн. заборгованість за тілом кредиту та 20011,11 грн. по відсотках (27436,11 – 7425,00).
При цьому, суд враховує, що при визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, нарахування процентів здійснено в межах зміненого кредитором строку кредитування, що відповідає умовам кредитного договору та частини другої статті 1050 ЦК України.
У зв`язку із частковим задоволенням позову, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1417,46 грн. (2662,40 х 53,24%).
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, яка понесена позивачем в розмірі 11200,00 грн., суд враховує вимоги статей 137, 141 ЦПК України та бере до уваги складність справи, перелік наданих адвокатом послуг, час, необхідний для збирання доказів і складання позовної заяви, часткове задоволення позовних вимог, клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, а також критерії розумності і співмірності.
При цьому, суд враховує висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Надавши оцінку доказам щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зважаючи на те, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, невеликий обсяг наданих доказів у справі, її розгляд в порядку спрощеного провадження, часткове задоволення позовних вимог та клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, а також врахування необхідність дотримання критеріїв розумності і справедливості, суд вважає достатнім розміром відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором №13-006-869-2-21-Г від 24.09.2021 в загальному розмірі 62583,23 грн. (шістдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 23 коп.), а також судовий збір в сумі 1417,46 грн. (одна тисяча чотириста сімнадцять гривень 46 коп.) судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.). 
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», код ЄДРПОУ 40932411, юридична адреса: м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 25.05.2026.

Суддя І.В.Коваленко