Справа №333/1495/26
Провадження №2/333/2479/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
09 червня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого – судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1495/26 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить суд стягнути на його користь з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 47038,85 гривень, а також судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 06 березня 2025 року, в м. Запоріжжя на перехресті вул. Мирослава Симчича – вул.Вроцлавська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «AUDI А8», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2025 року по справі №332/1280/25, провадження №3/332/834/25, яка не оскаржувалася і набрала законної сили 14.04.2025 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. На момент ДТП 06.03.2025 року відповідач керував транспортним засобом «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що свідчить про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована. Потерпілий ОСОБА_2 своєчасно звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП від 11.03.2025 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 11.03.2025 року. Згідно зі звітом №30-04-25 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 22.04.2025 року оцінювачем ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу склала 46116,90 грн., включаючи ПДВ на запасні частини. При цьому якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №3.1/21825 від 13.07.2025 року вирішено сплатити на рахунок потерпілого 45038,85 грн. за заподіяну шкоду. Здійснення оплати підтверджується платіжною інструкцією №22940 від 14.07.2025 року. Окрім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України понесло витрати на оплату послуг оцінювача у розмірі 2000,00 грн. Вказана сума була сплачена на рахунок СОС Сервіс Україна, про що свідчить платіжна інструкція №16731 від 26.05.2025 року. 04.12.2025 року на адресу відповідача було направлено лист-повідомлення про необхідність оплати суми заборгованості, однак виконане воно не було.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений судом належним чином, у позовній заяві просив суд про розгляд справи у відсутність представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. 
Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 06 березня 2025 року, в м. Запоріжжя на перехресті вул. Мирослава Симчича – вул.Вроцлавська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «AUDI А8», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2025 року по справі №332/1280/25, провадження №3/332/834/25, яка не оскаржувалася і набрала законної сили 14.04.2025 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (а.с.7).
На момент ДТП 06.03.2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI», номерний знак НОМЕР_1 , без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що свідчить про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована (а.с.16).
Власником транспортного засобу Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № 222614158, строк дії договору з 10.08.2024 року по 09.08.2025 року включно, страховик – ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с.6 зворотна сторона).
ОСОБА_2 своєчасно звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 11.03.2025 року (а.с.5) та заявою про виплату страхового відшкодування від 11.03.2025 року (а.с.13).
Згідно зі звітом №30-04-25 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_2 , складеного 22.04.2025 року оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення ТОВ «СОС Сервіс Україна», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу склала 46116,90 грн., включаючи ПДВ на запасні частини (а.с.8-12).
Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №3.1/21825 від 13.07.2025 року вирішено сплатити на рахунок ОСОБА_2 45038,85 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.14). Здійснення оплати підтверджується платіжною інструкцією №22940 від 14.07.2025 року (а.с.15 зворотна сторона).
Відповідно до платіжної інструкції №16731 від 26.05.2025 року (а.с.15) Моторне (транспортне) страхове бюро України понесло витрати на оплату послуг оцінювача у розмірі 2000,00 грн. (а.с.15).
04.12.2025 року на адресу ОСОБА_1 позивачем було направлено лист-повідомлення про необхідність відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 47038,85 грн. (а.с.17).
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, наявність вини в діях ОСОБА_1 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.03.2025 року, додатковому доказуванню не підлягає.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг проти України», а також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина, судового розгляду.
Таким чином, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем AUDI А8, номерний знак НОМЕР_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно з інформацією з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, повідомлення про ДТП, керований відповідачем транспортний засіб не був забезпеченим в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Частиною 2 ст. 18 Закону передбачено, що, у разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, – у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 41 Закону, однією із основних функцій Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) є здійснення регламентних виплат та компенсацій із централізованих страхових резервних фондів на умовах, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України: транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.
Відповідно до ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Тобто нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.
Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (ст. 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.
Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону, вимоги, передбачені частинами першою і другою цієї статті, встановлюються у розмірі суми страхової (регламентної) виплати та фактичних витрат, понесених страховиком (МТСБУ) у зв`язку з її здійсненням.
Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати потерпілій особі у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. 
Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ч.4 ст.223, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (ЄДРПОУ 21647131, м.Київ, Русанівський бульвар, буд.8) завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 47038 (сорок сім тисяч тридцять вісім) гривень 85 копійок, витрати на оплату судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складене 09 червня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя           С.С. Тучков