Справа № 703/3160/26 
2-о/703/138/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Волосовського В.В.,
присяжних Лагунова Ю.М., Примак Н.О.,
за участю
секретаря судового засідання Похітон Я.О.,
прокурора Сокольвяк О.І.,
представника заявника Буднік О.М.,
особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_1 ,
адвоката Вакуленка О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку окремого провадження заяву директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової І.В. про госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у психіатричний стаціонар без її згоди,-
установив:
Директор КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкова І.В. звернулася до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у психіатричний стаціонар без її згоди.
В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що ОСОБА_1 була госпіталізована до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» 15 травня 2026 року за направленням КНП «ЧОПНД ЧОР» у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого остання виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Так, підставою для її направлення стала наявність тяжкого психічного розладу, агресивна поведінка, погрози оточуючим та думки про суїцид.
Згідно свого психічного стану пацієнт ОСОБА_1 представляє загрозу для себе та оточуючих, 18.05.2025 року відмовилась від проходження лікування у добровільному порядку, у зв`язку з чим була оглянута комісією лікарів - психіатрів, яка дійшла висновку, що її лікування можливе тільки в умовах стаціонару, в зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, тому що остання вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, страждає на тяжкий психічний розлад, поведінка останньої створює суспільну небезпеку, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.
Просить винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку.
У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву повністю та пояснила, що на даний час психічний стан ОСОБА_1 є тяжким та нестабільним. Вона вчиняє дії, небезпечні як для себе так і для оточуючих. Виявляє агресивні тенденції. Тому вважає, що лікуватися вона має лише в умовах стаціонару. Від продовження лікування ОСОБА_1 категорично відмовляється з 18.05.2026 року, тому просила суд надати дозвіл на її примусову госпіталізацію до КНП «ЧОПЛ ЧОР» в умовах стаціонару без її згоди.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона в принципі здорова, скаржилась на медичний персонал, поводилась збуджено та агресивно.
Захисник поклався на розсуд суду при прийнятті рішення. 
Прокурор підтримав заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без її згоди.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх в сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. 
Відповідно до ст.3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги.
Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров`я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.
Згідно з вимогами ст.340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.
Судом встановлено, що за направленням КНП «ЧОПНД ЧОР» 15.05.2026 року о 11 год. 50 хв. ОСОБА_1 поступила на стаціонарне лікування до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» та до 18.05.2026 року добровільно проходила курс лікування. 
З анамнезу відомо, що ОСОБА_1 має вищу освіту, розлучена , дітей немає, є особою з інвалідністю II групи безтерміново. Проживає сама, опікується братом. Психічні розлади простежуються з 1997 року. Захворювання дебютувало галюцинаторно-маячною симптоматикою, в зв`язку з чим 5 разі лікувалася в КНП "ЧОПЛ ЧОР".Остання госпіталізація була із 08.12.25р по 13.01.26р. Психічний стан: характеризувався наявністю голосів, емоційною нестійкостю, була багатослівна, розгублена, агерсивна, тривожна. На фоні отриманого лікування: аміназін, азалептол, вальпраком, рисперидон, флюанксол-депо стан покращав та була виписана додому на підтримуюче лікування. Приймала підтримуюче лікування тільки флюанксол-депо (остання ін`єкція була 11.05.26р ). Стан погіршав на протязі останніх 2 тижнів, стала розгальмована, ейфорічна, конфліктує із сусідами, порушився сон, настрій підвищений, показує непристойні жести оточуючим, коментуючи , що так вона покращує роботу своїх полушарій, нецензурно лається та конфліктує із братом, непосидюча, розгальмована. В зв`язку із таким станом була консультована психіатром по місцю проживання та направлена на лікування в КНП "ЧОПЛ ЧОР" 15.05.26р, де по згоді проходить стаціонарне лікування.
Психічний стан на початку лікування характеризувався : доступна мовному контакту. Зоровий контакт підтримувала на короткий час. Багатослівна, на одному місці не утримувалась, настрій підвищений, розгальмована. Розповідає , що вона показує "дулю" для того щоб покращити роботу своїх полушарій. Емоційно нестійка. Мислення паралогічне, не послідовне. Критика до свого стану та поведінки відсутня.
Стан пацієнтки погіршав ввечері 18.05.26 року. Пацієнтка стала конфліктна, агресивна, намагалась кидатись вологими серветками на медичну сестру, грубила їй, після ПТБ заспокоїлась та прийнявши вечірні ліки спала поверхневим сном.
У зв`язку з відсутністю згоди на продовження лікування, пацієнтка була оглянута комісією ЛКК 19.05.2026р о 13:00 год. У відділенні агресивно налаштована до оточуючих, виражено збуджена, метушлива, не утримується на місці. Категорично відмовляється від подальшого лікування. Не критична до власного стану.
Псих, стан при огляді: доступна мовному контакту. Орієнтована всебічно. Агресивна, напружена, тривожна, на одному місці не утримується. Мову веде не по суті. Говорить « ви іздіваєтесь над дисидентами», «стану психіатром та буду лікувати як мене лікувала 26 років», «ваша смерть буде від ваших болячок». Погрожує тим, «якщо не випишуть мене сьогодні , то я зроблю із собою щось». Звучать погрози в адресу лікуючого лікаря, « я буду скаржитись на вас начальнику та в прокуратуру», погрожує брату також скаргами на нього в прокуратуру. На зауваження не реагує. Мова прискорена. Відповіді на питання не завжди по суті. Мислення паралогічне, не послідовне. Критика відсутня. Соціально небезпечна через виражену афективно-параноїдну симптоматику та агресивну поведінку.
Згідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 
Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.
Згідно з вимогами ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.
Відповідно до висновку лікарів-психіатрів № 3833/02 від 19.05.2026 року про стан психічного здоров`я ОСОБА_1 , на підставі даних анамнезу, психічного стану, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, приступоподібно-проградієнтний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром з агресивними тенденціями» та виявляє реальні наміри, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих і потребує стаціонарного лікування на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» в примусовому порядку.
Суд зазначає, що надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з усіма гарантіями, що передбачені цією статтею.
Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07(провадження № 14-9свц18).
Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено наявність у ОСОБА_1 тяжкого психічного розладу, встановлені обставини, що вона вчиняє дії, що являють безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, в зв`язку з наявним розладом в добровільному порядку відмовляється від лікування, відтак на даний час наявні підстави для її госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку.
Згідно вимог ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 14 ЗУ "Про психіатричну допомогу", ст. 4, 12, 81, 259, 263-265, 339-342, 354, 355 ЦПК України, -
вирішив:
Заяву директора КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» Косенкової І.В. про госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у психіатричний стаціонар без її згоди,- задовольнити.
Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» у примусовому порядку.
Рішення суду про задоволення заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Рішення суду підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено та проголошено об 11 год. 30 хв. 21.05.2026 року.

Головуючий: В. В. Волосовський

Присяжні Ю.М. Лагунов

Н.О. Примак