РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
06 травня 2026 р.  Справа № 120/7714/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправним, на думку позивача, рішенням відповідача щодо відмови у звільненні з військової служби на підставі абзацу 12 підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - через сімейні обставини.
З метою зобов`язання відповідача звільнити його з військової служби, позивач звернувся до суду.
Ухвалою від 10.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову.
Представник позивача 12.06.2025 подала заяву про усунення недоліків позову та долучила квитанцію про сплату судового збору.
Ухвалою від 13.06.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.
Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що позивач виявив бажання звільнитися за підставою передбаченою пунктом 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
На підтвердження спорідненості між позивачем та ОСОБА_2 надане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .
На підтвердження наявності інвалідності у ОСОБА_2 надана довідка до акта огляду МСЕК 26.11.2024 серія 12 ААГ № 816765, згідно з якою батьку позивача встановлено ІІ групу інвалідності. Інвалідність встановлено безстроково. В наданій довідці не зазначено необхідність здійснення за ОСОБА_2 «постійного догляду».
В свою чергу, Законом визначена необхідність здійснення «постійного догляду».
Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 19.02.2025 № 29 відповідає встановленій формі та містить всі необхідні реквізити визначені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 №407, проте, не є належним та допустимим доказом необхідності здійснення «постійного догляду» за ОСОБА_2 , оскільки не містить таких рекомендацій. Вказаним висновком визначені рекомендовані соціальні послуги «догляд вдома».
Підставою для звільнення є саме необхідність здійснення постійного догляду. Саме по собі поняття «догляд вдома» не є тотожним поняттю «постійний догляд», позаяк останнє передбачає безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд який надається без будь-якого часового обмеження, суцільним порядком.
Також, на думку відповідача, до рапорту додатково не надані документи, які б свідчили про відсутність інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , наприклад - наявність або відсутність інших рідних дітей у ОСОБА_2 , братів або сестер ОСОБА_2 .
Тому, відповідач вважає, що документи долучені до рапорту не містять беззаперечних доказів необхідності здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю та доказів відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення.
Водночас, представник відповідача подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Суд зазначає, що у цій справі відбувся повторний автоматизований розподіл справи між суддями 17.03.2026, оскільки головуючий суддя у справі Томчук А.В. наказом від 27.02.2026 за № 003-К виключений зі штату суду, у зв`язку з призначенням на посаду судді апеляційного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2026 справу № 120/7714/25 передано для розгляду судді Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришеній Р.М.
Ухвалою від 18.03.2026 адміністративну справу прийнято до провадження, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку письмового провадження.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 30.03.2025 подав до відповідача рапорт про звільнення з військової служби у запас відповідно до п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку потребою здійснювати догляд за батьком, який є особою з інвалідністю II групи.
До рапорту долучив: копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ; копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; копію паспорта ОСОБА_2 ; копію картки платника податків ОСОБА_2 ; копію паспорта ОСОБА_3 ; копію картки платника податків ОСОБА_3 ; копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) від 26.11.2024 серія 12 ААГ № 816765 ОСОБА_2 ; копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) від 21.07.2023 серія 12 ААГ № 365470 на ім`я ОСОБА_3 ; нотаріально засвідчену заяву ОСОБА_2 від 10.12.2024 року серії НТР № 165048; довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.12.2024 року № 1442; довідку про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 10.12.2024 року № 1441; витяг з реєстру територіальної громади від 10.12.2024 року № 2024/014867927 відносно ОСОБА_1 ; копію висновку про наявність порушень функцій організму через які невиліковні хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відносно ОСОБА_2 від 19.02.2025 № 29; рішення лікарсько - консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Чернівецького ЦПМСД Чернівецької селищної ради» протокол від 19.02.2025 року № 15 відносно ОСОБА_1 ; рішення лікарсько - консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Чернівецького ЦПМСД Чернівецької селищної ради» протокол від 19.02.2025 року № 15 відносно гр. ОСОБА_3 .
У відповідь відповідач листом від 29.04.2025 повідомив, що на підтвердження наявності інвалідності у ОСОБА_2 надана довідка до акта огляду МСЕК 26.11.2024 серія 12 ААГ № 816765, згідно з якою батьку встановлено ІІ групу інвалідності. Інвалідність встановлено безстроково. В наданій довідці не зазначено необхідність здійснення за ОСОБА_2 «постійного догляду».
Під час розгляду рапорту надана належна правова оцінка Висновку про наявність порушень функцій організму через які невиліковні хворі особи не можуть самостійно пересуватися та обслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 від 19.02.2025 № 29 та встановлено, що вказаний висновок відповідає встановленій формі та містить всі необхідні реквізити визначені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407.
Однак вказаний висновок не є належним та допустимим доказом, оскільки містить рекомендації соціальних послуг у виді "догляду вдома" за ОСОБА_2 та відсутні рекомендації, щодо необхідності у "постійному догляді".
Зауважено, що "рекомендовано соціальні послуги: догляду вдома" не є тотожнім поняттю "Постійного догляду", позаяк останнє передбачає безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд який надається без будь-якого часового обмеження, суцільним порядком.
Також зазначено, що до рапорту не надані документи, які б свідчили про відсутність інших осіб другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 . 
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.92 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено зокрема такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Положеннями п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Підстави звільнення з військової служби, передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII, залежать від виду військової служби.
За змістом підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Частиною дванадцятою статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі - Положення № 1153/2008; у редакції на час виникнення спірних правовідносин), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (пункт 1).
Відповідно до пункту 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
За змістом спірних обставин у цій справі, позивач 30.03.2025 подав до відповідача рапорт про звільнення з військової служби у запас відповідно до підпункту "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку потребою здійснювати догляд за батьком, який є особою з інвалідністю II групи.
На підтвердження наявності підстав для звільнення з військової служби позивач надав, зокрема, Довідку до акта огляду МСЕК від 26.11.2024 серії 12ААГ № 816765, якою батьку позивача встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново. У графі висновок про умови та характер праці вказано: Протипоказаний вплив шуму, вібрацій, електромагнітних полів, несприятливий мікроклімат (а.с. 22) та Висновок за формою первинної облікової документації № 080-4/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09 березня 2021 року № 407, ЛКК КНП "Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги" від 19.02.2025 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, згідно з яким ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги догляду вдома. Висновок дійсний до 19.02.2026 (а.с. 25-26).
Відповідно до Порядку № 189 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 червня 2021 року № 1066) при лікувально-профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК (пункту 1 розділу III).
За приписами пункту 3 розділу III цього Порядку до основних завдань ЛКК належить: 1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку; 2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності; 3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження; 4) вжиття заходів щодо перевірки та усунення недоліків у суб`єкта господарювання, що були виявлені Фондом соціального страхування України за результатом перевірки обґрунтованості медичних висновків про тимчасову непрацездатність (у разі звернення керівника суб`єкта господарювання).
Згідно з пунктом 4 розділу IV Порядку передбачено, що ЛКК видає такі документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи: форму рішення для встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання з умовами праці відповідно до вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 "Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві"; висновки або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний),- до досягнення дитиною 16-річного віку.
Порядок видання та заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о "Висновок про наявність порушення функцій організму через, які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі" визначає Інструкція щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/о "Висновок про наявність порушення функцій організму через, які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі", яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09 березня 2021 № 407, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15 квітня 2021 року за № 510/36132 (далі - Інструкція № 407).
Відповідно до Інструкції № 407 висновок за формою № 080-4/о надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859. Висновок призначений для надання до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчих органів міської, міста обласного значення, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, або до структурного підрозділу, що визначений договором про співробітництво територіальних громад для вирішення питання призначення особі соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.
Згідно з пунктом 11 Інструкції № 407 особам, яким встановлено інвалідність безстроково, висновок видається безстроково. Особам, яким інвалідність встановлена на певний строк, висновок видається на строк не більше ніж до завершення строку встановлення їм інвалідності, але не менше ніж на 12 місяців. Іншим категоріям осіб висновок видається на 12 місяців з дати видачі.
Визначаючись у спірних правовідносинах у цій справі суд враховує позицію Верховного Суду у спорі у такій категорії у постанові від 11 квітня 2024 року у справі №420/16689/23 щодо необхідності судам з`ясувати, зокрема, чи містить відповідний висновок (рішення) інформацію про строк, на який воно видане, оскільки позивач ініціює остаточне звільнення з військової служби.
При цьому, на переконання суду, абзацом 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що підставою для звільнення з військової служби є саме необхідність здійснення постійного догляду.
Суд враховує, що II групу інвалідності встановлено ОСОБА_2 безстроково, а висновок ЛКК КНП "Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги" від 19.02.2025 є дійсним до 19.02.2026, тобто на один рік. Водночас, як вже йшлося, особам, яким встановлено інвалідність безстроково, згідно з пунктом 11 Інструкції № 407 висновок видається безстроково; а особам, яким інвалідність встановлена на певний строк, висновок видається на строк не більше ніж до завершення строку встановлення їм інвалідності, але не менше ніж на 12 місяців; іншим категоріям осіб висновок видається на 12 місяців з дати видачі.
Суд вважає, що "постійний догляд" і "догляд вдома" не утворюють синонімію та мають відмінне смислове навантаження, проте саме висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду є тією підставою, яку сформульовано і закладено законодавцем в основу абзацу 12 пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII для підстави звільнення з військової служби під час дії воєнного стану.
Жодного слова про систематичність, чи іншу періодичність такого догляду, у висновку ЛКК КНП "Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги" від 19.02.2025, наданого позивачем, немає. Саме по собі поняття "догляд вдома" не є тотожним поняттю "постійний догляд", позаяк останнє передбачає безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд який надається без будь-якого часового обмеження, суцільним порядком.
Водночас, суд враховує, що дія висновку закінчується 19.02.2026.
Вирішуючи спір у цій справі, суд виходить з того, що відсутність у висновку, складеному ЛКК КНП "Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги" від 19.02.2025 про наявність порушення функцій організму через, які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 19.02.2025 № 29, інформації про необхідність постійного догляду, утворює самостійну та достатню підставу для висновку про непідтвердження вказаних у рапорті підстав для звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю постійного догляду за батьком з інвалідністю II групи, а тому суд погоджується з відповідачем у тому, що позивач не надав належних доказів на підтвердження існування підстав для звільнення з військової служби, визначених абзацом 12 підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відтак порушення прав позивача, про захист яких він просив у судовому порядку, не знайшло підтвердження у ході судового розгляду.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для звільнення позивача з військової служби через сімейні обставини (для догляду за батьком) на підставі поданого рапорту, а дії та рішення відповідача узгоджуються з вимогами чинного законодавства та не порушують прав позивача.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З огляду на встановлені у справі обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів та доказів, наданих позивачем та суб`єктом владних повноважень, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.
Враховуючи, що у задоволенні вимог відмовлено, підстави для присудження судових витрат на користь позивача відсутні. 
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова части НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Повне судове рішення складено 06.05.2026.
Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна