ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/28822/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року (суддя В.В. Горбалінський) у справі № 160/28822/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та скасувати рішення №045550031674 від 11.09.2025 року щодо відмови позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 21.05.1991 року по 03.10.1991 року, з 27.07.1992 року по 24.07.1995 року, з 04.09.1995 року по 11.03.2000 року та періодів навчання з 01.09.1988 року по 20.05.1991 року та з 04.10.1991 року по 23.06.1992 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати позивачу періоди роботи з 21.05.1991 року по 03.10.1991 року, з 27.07.1992 року по 24.07.1995 року, з 04.09.1995 року по 11.03.2000 року та періоди навчання з 01.09.1988 року по 20.05.1991 року та з 04.10.1991 року по 23.06.1992 року до пільгового стажу за Списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 08.09.2025 року, призначити та виплатити позивачу з 08.09.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення пенсійного органу є протиправним та порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення №045550031674 від 11.09.2025 року щодо відмови позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати позивачу періоди роботи з 21.05.1991 року по 03.10.1991 року, з 27.07.1992 року по 24.07.1995 року, з 04.09.1995 року по 11.03.2000 року та період навчання з 01.09.1988 року по 23.06.1992 року до пільгового стажу за Списком №1;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 08.09.2025 року, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог – відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10.02.1998 час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Суд з`ясував, що після навчання, 27.07.1992 року, позивач був прийнятий на роботу на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах гірничим підземним.
Суд вказав, що не зарахування відповідачем періоду навчання позивача до його пільгового стажу, за наявності таких відомостей у трудовій книжці, є безпідставним, а тому період навчання позивача підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.
Суд дослідив, що згідно копії трудової книжки позивач з 21.05.1991 по 03.10.1991, з 27.07.1992 по 24.07.1995 та з 04.09.1995 по 11.03.2000 працював в АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді підземного гірника очисного забою, підземного гірника, підземного кріпильника.
Суд зауважив, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці та у наданих довідках щодо періодів роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.
Відтак, суд вважав, що пенсійним органом протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 21.05.1991 по 03.10.1991, з 27.07.1992 по 24.07.1995 та з 04.09.1995 по 11.03.2000.
За цих обставин, суд дійшов висновку, що спірне рішення №045550031674 від 11.09.2025 року є протиправним та підлягає скасуванню, а з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати пенсійний орган вчинити дії.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вказує, що згідно поданих позивачем документів в нього відсутній пільговий стаж за Списком №1. Вважає, що позивачу правомірно не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 21.05.1991 по 03.10.1991, з 27.07.1992 по 24.07.1995 та з 04.09.1995 по 11.03.2000 згідно довідки від 12 вересня 2024 року №301/31, адже відсутнє доручення на право підпису заступника голови правління з управління персоналом, а також відсутній загальний підсумок стажу роботи на пільгових умовах, відсутня інформація щодо черговості проведення атестації робочих місць, відсутні відомості про реорганізацію підприємства. Відтак, скаржник наполягає, що спірне рішення від 11 вересня 2025 року про відмову у призначенні пенсії позивачу згідно ст.114 Закону №1058 є правомірним, через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області також подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вказує на те, що ним не приймалось рішення за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії, заява останнього за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ у Волинській області, у зв`язку з чим судом першої інстанції покладено обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача на ГУ ПФУ у Дніпропетровській області. Крім цього, вважає, що позивачу правомірно не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 21.05.1991 по 03.10.1991, з 27.07.1992 по 24.07.1995 та з 04.09.1995 по 11.03.2000 згідно довідки від 12 вересня 2024 року №301/31, адже відсутнє доручення на право підпису заступника голови правління з управління персоналом, а також відсутній загальний підсумок стажу роботи на пільгових умовах, відсутня інформація щодо черговості проведення атестації робочих місць, відсутні відомості про реорганізацію підприємства. Зауважує, що до пільгового стажу роботи згідно Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» до пільгового стажу зараховується час навчання у закладах професійної (професійно-технічної) освіти. Відтак, скаржник наполягає, що спірне рішення від 11 вересня 2025 року про відмову у призначенні пенсії позивачу згідно ст.114 Закону №1058 є правомірним, через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 08.09.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №045550031674 від 11.09.2025 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.
У спірному рішенні зазначено, що до пільгового стажу не зараховано згідно довідки від 12 вересня 2024 року № 301/31 періоди роботи з 21 травня 1991 року по 03 жовтня 1991 року, з 27 липня 1992 року по 24 липня 1995 року, з 04 вересня 1995 року по 11 березня 2000 року, оскільки відсутнє доручення на право підпису заступника голови правління з управління персоналом, а також відсутній загальний підсумок стажу роботи на пільгових умовах; відсутня інформація щодо черговості проведення атестації робочих місць; відсутні відомості про реорганізацію підприємства.
Крім того, судом також встановлено, що період навчання позивача з 01.09.1988 року по 23.06.1992 року не зараховано пенсійним органом до пільгового стажу за Списком №1, що підтверджується змістом Форми РС-право.
Вважаючи протиправним рішення №045550031674 від 11.09.2025 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Згідно приписів п.1 ч.2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 цього Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачу рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №045550031674 від 11.09.2025 року відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільговий умовах за Списком №1 через відсутність необхідного пільгового стажу.
Також, у спірному рішенні зазначено, що до пільгового стажу позивача не зараховано згідно довідки від 12 вересня 2024 року № 301/31 періоди роботи з 21 травня 1991 року по 03 жовтня 1991 року, з 27 липня 1992 року по 24 липня 1995 року, з 04 вересня 1995 року по 11 березня 2000 року, оскільки відсутнє доручення на право підпису заступника голови правління з управління персоналом, а також відсутній загальний підсумок стажу роботи на пільгових умовах; відсутня інформація щодо черговості проведення атестації робочих місць; відсутні відомості про реорганізацію підприємства.
Як правильно дослідив суд першої інстанції, згідно відомостей трудової книжки НОМЕР_1 позивач з 21.05.1991 по 03.10.1991, з 27.07.1992 по 24.07.1995 та з 04.09.1995 по 11.03.2000 працював в АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді підземного гірника очисного забою, підземного гірника, підземного кріпильника. 
Право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 за займаною позивачем посадою та робочим місцем у вищезгаданих періодах підтверджується довідкою від 12 вересня 2024 року № 301/31.
Стосовно аргументів пенсійних органів щодо змісту довідки, колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 44 Закону № 1058 органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Колегія суддів з`ясувала, що матеріали справи не містять доказів реалізації пенсійними органами їх права щодо перевірки обґрунтованості та достовірності довідки від 12 вересня 2024 року № 301/31 згідно ст. 44 Закону №1058. Апеляційний суд зауважує, що відсутність реалізації пенсійним органом його права на перевірку відомостей довідки не може слугувати умовою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до пільгового стажу позивача за Списком №1 підлягають зарахуванню періоди роботи з 21.05.1991 по 03.10.1991, з 27.07.1992 по 24.07.1995 та з 04.09.1995 по 11.03.2000.
Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду навчання.
Зі змісту матеріалів справи вбачається та не є спірним, що позивач у період з 01.09.1988 року по 23.06.1992 року навчався у гірничому технікумі.
Згідно приписів ст. 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За змістом ст. 17 Закону № 103/98-ВР, професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Статтею 18 Закону № 103/98-ВР визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
За положенням ст. 3 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.
Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.
Відповідно до ст. 5 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.
Згідно ст. 19 Закону № 103/98-ВР, заклади професійної (професійно-технічної) освіти незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
На час навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII.
Згідно вказаного закону до професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу, середня спеціальна освіта здійснюється в технікумах, училищах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до середніх спеціальних навчальних закладів.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, період навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а і у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.
У спірному випадку судом першої інстанції встановлено та не спростовано відповідачами те, що після навчання, 27.07.1992 року, позивач був прийнятий на роботу на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах - гірничим підземним.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для зарахування періоду навчання позивача до спеціального стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії.
З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про спірне рішення №045550031674 від 11.09.2025 року є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що у спірному випадку заява позивача розглянута згідно положень Порядку №22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області та саме цим органом прийнято спірне рішення.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області у цьому спорі є належним відповідачем.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, а отже суд першої інстанції помилково зобов`язав цей пенсійний орган вчинити певні дії.
З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області задовольнити частково, змінивши рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.
Змінити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року у справі № 160/28822/25, виклавши абз.4 резолютивної частини рішення суду в такій редакції:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2025 року, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року у справі № 160/28822/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 28.04.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров