РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/7352/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому позивач просила суд:
визнати протиправним та скасувати рішення відпоавідача від 26.12.2025 №956180120105 про відмову позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (у редакції постанови КМУ від 09.12.2021 №1307), з урахуванням заробітної плати годувальника, одержаної за роботу в зоні відчуження, обчисливши пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків від загального (повного) розміру пенсії годувальника з надбавками (42 592,33 грн), з урахуванням її обов`язкової індексації, за період з 04 березня 2025 року.
Обґрунтовуючи свій позов, позивач зазначає, що вона є дружиною померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Годувальник за життя був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, мав статус особи 1 категорії (посвідчення серія НОМЕР_1 ), є особою з інвалідністю ІІ групи з причиною — каліцтво/захворювання, пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС. Страховий стаж годувальника складав 31 рік 4 місяці 25 днів, у тому числі робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС за Списком №1 (зона відчуження) з 25.06.1987 по 31.07.1987.
За життя годувальник отримував пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі — Закон №796-XII). На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 у справі №460/4254/24 пенсію годувальника було перераховано відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 (у редакції постанови КМУ від 09.12.2021 №1307) з урахуванням заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження. Загальний (повний) розмір пенсії годувальника з надбавками за рішенням Відповідача-2 від 05.09.2024 №956180118557 становив 42592,33 грн, при цьому до виплати безпосередньо годувальнику застосовувалось виплатне обмеження (максимальний розмір пенсії) — 23610,00 грн.
З 04 березня 2025 року позивача переведено з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-XII. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 у справі №460/9928/25 розмір пенсії позивача було визначено у сумі 9557,88 грн (у тому числі: основний розмір — 9444,00 грн та щомісячна компенсація — 113,88 грн). Вважаючи, що пенсія по втраті годувальника має обчислюватися з урахуванням заробітку годувальника в зоні відчуження та від загального (повного) розміру пенсії годувальника, 18.12.2025 позивач через вебпортал Пенсійного фонду подала заяву №944 про перерахунок пенсії — зміну виду розрахунку відповідно до Закону №796-XII та ПКМУ від 23.11.2011 №1210.
Рішенням відповідача від 26.12.2025 №956180120105 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на відсутність підстав для здійснення перерахунку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ГУ ПФУ в Рівненській області у листі від 19.01.2026 №1700-0202-8/4833 підтвердив відмову, зазначивши, що рішенням суду у справі №460/9928/25 будь-яких зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до ПКМУ від 23.11.2011 №1210 на орган не покладено. Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернулася до суду.
Ухвалою від 29.04.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у спрві, вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановив відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, своєї позиції щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог не повідомив.
З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішенні спору по суті.
Позивач ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ) є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 11.11.1979, копія якого наявна у матеріалах справи. Годувальник помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.01.2025, копія якого наявна у матеріалах справи.
Годувальник ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за життя був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, відносився до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (посвідчення серія НОМЕР_1 ), мав інвалідність ІІ групи з причиною — каліцтво/захворювання, пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС (МСЕК 12 ААБ №813567, період встановлення з 11.10.2021 довічно). Копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС наявна у матеріалах справи. Страховий стаж годувальника складав 31 рік 4 місяці 25 днів, у тому числі робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС за Списком №1 (зона відчуження) у період з 25.06.1987 по 31.07.1987, відсоток втрати працездатності — 75%.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 у справі №460/4254/24 зобов`язано ГУ ПФУ у Рівненській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону №796-XII та постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 (у редакції постанови КМУ від 09.12.2021 №1307) з урахуванням заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження за довідкою архівного відділу Виконавчого комітету Вараської міської ради від 25.10.2021 за період з 24.06.1987 по 31.07.1987. 
На виконання вказаного рішення суду рішенням від 05.09.2024 №956180118557 пенсію ОСОБА_2 було перераховано: основний розмір пенсії від середнього заробітку — 43364,58 грн, додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС — 379,60 грн, обмеження в індексації з 01.03.2023 — мінус 1151,85 грн, загальний розмір пенсії з надбавками — 42592,33 грн. При цьому до виплати годувальнику застосовувався максимальний розмір пенсії — 23610,00 грн згідно зі статтею 67 Закону №796-XII.
З 04 березня 2025 року на підставі поданої заяви позивача переведено з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-XII за померлим чоловіком. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 у справі №460/9928/25 рішенням від 29.10.2025 №956180120105 позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(1)/2021 у розмірі 50 відсотків від восьми мінімальних пенсій за віком; розмір пенсії позивача з 04.03.2025 становить 9557,88 грн (у тому числі: основний розмір пенсії — 9444,00 грн, щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї за втрату годувальника через Чорнобильську катастрофу — 113,88 грн).
18 грудня 2025 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду подала заяву №944 щодо зміни виду розрахунку пенсії відповідно до Закону №796-XII та ПКМУ від 23.11.2011 №1210 — з урахуванням заробітку годувальника, одержаного за роботу в зоні відчуження. До заяви було долучено рішення про перерахунок пенсії годувальника від 05.09.2024 №956180118557.
Рішенням відповідача від 26.12.2025 №956180120105, визначеного для розгляду документів за принципом випадковості, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. В обґрунтування рішення зазначено, що відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю додатково поданих документів до заяви від 18.12.2025, на підставі яких раніше не приймалося рішення про призначення або перерахунок пенсії. 
Не погодившись із рішенням відповідача про відмову в перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду із позовом про визнання його протиправним та скасування.
Вважаючи протиправним спірне рішення відповідача, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.
Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує наступне.
Приписами статті 1 та частини 1 статті 2 Конституції України встановлено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 16 Конституції України передбачено, що подолання наслідків Чорнобильської катастрофи — катастрофи планетарного масштабу є обов`язком держави.
Приписами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 (далі — Закон №796-XII).
Відповідно до частини 1 статті 54 Закону №796-XII (у редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР, дію якої відновлено Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(1)/2021) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986—1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри таких пенсій визначаються актами Кабінету Міністрів України.
Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Механізм обчислення пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статті 54 Закону №796-XII визначається постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції постанови КМУ від 09.12.2021 №1307) (далі — Порядок №1210).
Пунктами 1-2 Порядку №1210 визначено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986—1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи. Якщо особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців або менше календарного місяця, пенсія обчислюється у порядку, визначеному підпунктами 3-4 пункту 3 Порядку №1210.
Відповідно до пункту 9 Порядку №1210 пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою: П = Зс Ч Кзс Ч Кв / 100%, де П — розмір пенсії; Зс — середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2006 рік; Кзс — середньомісячний коефіцієнт заробітної плати; Кв — розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). Таким чином, розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника ставиться в пряму залежність від заробітку, фактично отриманого годувальником у зоні відчуження.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі — Закон №1058-IV) пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника або пенсії по інвалідності, яку отримував чи мав право отримувати годувальник на день смерті.
Суд звертає увагу на те, що обмеження максимального розміру пенсії, передбачене статтею 67 Закону №796-XII, є виплатним обмеженням, яке застосовувалося виключно до конкретного пенсіонера (годувальника) і не може звужувати права членів його сім`ї при обчисленні похідної від неї пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Законодавство не містить норми, яка б прямо встановлювала обчислення пенсії по втраті годувальника від максимального (обмеженого) розміру виплати, а не від фактично розрахованого розміру пенсії. Право на пенсію та її обчислений розмір є самостійними категоріями порівняно із виплатним обмеженням. Застосування ж виплатного обмеження лише до годувальника, а не до члена його сім`ї при визначенні бази обчислення похідної пенсії, відповідає принципу максимально можливого захисту прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, закріпленому в Рішенні Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(1)/2021.
Суд наголошує, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(1)/2021 пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають обчислюватися за більш сприятливими для них нормами. Обчислення пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника без урахування заробітку годувальника в зоні відчуження та від обмеженого (максимального) розміру виплати фактично зменшує обсяг прав позивача порівняно з тим, який мав би бути забезпечений згідно з Рішенням Конституційного Суду України.
При цьому обов`язок правильного обчислення пенсії відповідно до статті 54 Закону №796-XII та Порядку №1210 випливає безпосередньо із закону і не є обумовленим наявністю окремого судового рішення, яке б прямо зобов`язувало органи Пенсійного фонду до вчинення таких дій. Посилання відповідача на те, що рішеннями судів у справах №460/4254/24 та №460/9928/25 зобов`язань щодо перерахунку пенсії позивача за ПКМУ №1210 на них не покладено, є помилковим, оскільки обов`язок правомірного обчислення пенсії покладається на відповідача законом незалежно від наявності окремих судових рішень.
Відповідно до частини першої статті 54 Закону №796-XII позивач як дружина померлого учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 1 має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою. 
Так суд встановив, що позивач 18.12.2025 подала заяву про зміну виду розрахунку пенсії відповідно до Закону №796-XII та Порядку №1210 з урахуванням заробітку годувальника в зоні відчуження, однак відповідач не розглянув зазначену заяву по суті та необґрунтовано відмовив у перерахунку пенсії.
Оскільки як встановив суд, загальний (повний) розмір пенсії годувальника з надбавками, визначений відповідно до Порядку №1210 на підставі заробітку в зоні відчуження, становив 42592,33 грн, саме від цього розміру повинна обчислюватися пенсія позивача у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків — тобто не менше 21296,17 грн (без урахування надбавок позивача), з урахуванням обов`язкової індексації за весь відповідний період починаючи з 04.03.2025.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені судом фактичні обставини, відповідні їм правовідносини, застосовані до них норми права, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 26.12.2025 №956180120105 є протиправним та підлягає скасуванню із покладенням обов`язку здійснити перерахунок пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-XII та Порядку №1210, обчисливши пенсію в розмірі 50 відсотків від загального (повного) розміру пенсії годувальника з надбавками (42592,33 грн) з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1064,96 грн відповідно до правил частини 1 статті 139 КАС України. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.12.2025 №956180120105 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (у редакції постанови КМУ від 09.12.2021 №1307), з урахуванням заробітної плати годувальника, одержаної за роботу в зоні відчуження за період з 24.06.1987 по 31.07.1987, обчисливши пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків від загального (повного) розміру пенсії годувальника з надбавками (42592,33 грн) з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 15 травня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, буд. 7,м. Житомир,Житомирська обл.,10003, ЄДРПОУ/РНОКПП 13559341) 

Суддя       Н.В. Друзенко