Дата документу 04.06.2026	Справа № 554/17791/25	
 	Провадження № 2/554/1881/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючий суддя: Сініцин Е.М., 
при секретарі: Кувіті М.М., 
розглянувши в відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Траст Консалтинг Груп», про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, –

В С Т А Н О В И В :

Позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Позивач посилається на те, що 19.03.2025 року о 19 год. 52 хв. по дорозі Київ-Харків-Довжанський М03345 км водій ОСОБА_2 керуючи т/з Renault logan, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на тз Skoda Kodiaq, який належить позивачеві.
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, відповідач порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Позивачем одразу після ДТП, призначену експертизу для визначення вартості витрат необхідних для відновлення автомобіля, на яку запрошено власника автомобіля Renault logan (третя особа) та водія (відповідача).
Згідно висновку експерта за результатами Експертного транспортно-товарознавчого дослідження №17-04 від 28.04.2025 року загальна вартість повного відновлення автомобіля складає 355 221, 34 грн., за проведення експертизи позивач оплатив кошти у сумі 13 570,56 гривень.
Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2025 року по справі № 545/1286/25 встановлені дані обставини та відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.
Оскільки, сторони мали поліси страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то позивачу було страховою компанією відшкодовану частину витрат для відновлення автомобіля у сумі 156 800,00 грн. (134 149,60 грн. + 22 550,40 грн.+100,00 грн. комісія банку) тобто, ліміт відшкодування по полісу вичерпано (складав 160 тис. – 3,2 тис. франшиза = 156 800,00 грн.).
Іншу частину витрат, відповідач відмовляється відшкодовувати, не дивлячись на подану претензію.
Оскільки, розмір завданої шкоди перевищує ліміту відповідальності по страхуванню (розмір шкоди – 355 221,34 грн., ліміт сплаченої відповідальності - 156 800,00 грн.), то відповідач повинен її самостійно відшкодувати.
Ураховуючи вищевикладене, він просить стягнути з відповідача – ОСОБА_2 на його користь, завдану матеріальну шкоду – 211 991,90 грн. (у тому числі вартість експертизи – 13 570,56 грн.), а також витрати зі сплати судового збору – 1 695,94 гривень.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 19 грудня 2025 року відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у заявах просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив.
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що 19.03.2025 року о 19 год. 52 хв. по дорозі Київ-Харків-Довжанський М03 345 км водій ОСОБА_2 керуючи т/з Renault logan, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на тз Skoda Kodiaq, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився попереду. Внаслідок автопригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2025 року ОСОБА_2 , було визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
У результаті чого, відносно останнього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на користь держави.
Судовим рішенням встановлені обставини на підставі матеріалів справи – поясненнями ОСОБА_2 (згідно яких вину та обставини останній визнав повністю), даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 276086 від 19.03.2025 року, поясненнями ОСОБА_3 , схемою місця ДТП від 19.03.2025 року та фотоматеріалами.
Суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за вище вказаних обставин, повністю встановлена, тому цивільно-правова відповідальність відповідача передбачає відшкодування винуватцем матеріальної шкоди потерпілій стороні. 
Крім того, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, на підставі ч.4 ст.82 ЦПК України. 
В результаті ДТП належному позивачу автомобілю Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , було завдано механічні пошкодження.
Позивач звернувся до страховика із відповідною заявою на виплату страхового відшкодування з одночасним наданням необхідних документів, передбачених чинним законодавством.
У подальшому страховиком було прийнято рішення про виплату страхової суми без узгодження з позивачем і двома платежами (08.05.2025 та 04.08.2025) виплачено позивачу на його картковий рахунок страхове відшкодування, у загальному розмірі – 156 800, 00 гривень.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В ч.2 ст.1187 ЦК України закріплено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Позивачем наданий Висновок експерта Поляниці І.В. за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження №17-04 від 28.04.2025 року, згідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ Skoda Kodiaq реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату дослідження 19 березня 2025 року складає – 355 221,34 гривень, а вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу, відповідно, вартість матеріальних збитків складає 255 330,82 гривень. 
Договором № 17-04 про надання послуг по проведенню транспортно-товарознавчої експертизи транспортного засобу від 08 квітня 2025 року, Актом здачі-прийому виконаних робіт (послуг) по проведенню транспортно-товарознавчого дослідження транспортного засобу Skoda Kodiaq реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 та квитанцією про оплату від 08 квітня 2025 року № 17-04/2025 підтверджується, що за виїзд експерта та проведення вказаної експертизи автомобіля, ОСОБА_1 сплатив 13 570,56 гривень.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В ч.2 ст.1187 ЦК України закріплено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно до ч.1 ст.1194 ЦК України - Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Страхова компанія ПрАТ СК «ІПЗУ Україна» відшкодувала ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 156 800,00 грн., тому суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди з відповідача з урахуванням отриманої суми. 
Позивачем заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розміру 211 991,90 грн., в який включена вартість експертизи – 13 570,56 грн., і яку позивач вираховував з вартості відновлюваного ремонту – 355 221,34 гривень, вказаного в Висновку експерта №17-04 від 28.04.2025 року.
Однак, вартість відновлювального ремонту і вартість матеріальних збитків, це різні речі. 
Відшкодуванню підлягає лише вартість матеріальних збитків, які дорівнює - 255 330,82 гривень, про що вказано в Висновку експерта №17-04 від 28.04.2025 року. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір матеріальних збитків дорівнює 255 330,82 гривень – 156 800,00 гривень + 13 570,56 гривень, а загалом – 112 101,38 гривень. 
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 896,81 гривень.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд вважає, що до заявлених вимог, в тому числі і до вимог про відшкодування витрат на правову допомогу підлягають застосуванню норми статей 12,13,81 ЦПК України, які узгоджуються зі статтями 2,6 ЦПК України.
Крім того, в частинах 1-3 статті 89 ЦПК України закріплено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На переконання суду, розмір суми на відшкодування витрат на правову допомогу повинний бути оцінений судом, без клопотання сторони, тим більше яка не з`явилась в судове засідання. 
Так, представником позивача надано підтвердження витрат позивача на професійну правову допомогу: Договір від 10.12.2025 року про надання правничої допомоги, де вказана сума гонорару адвоката – 20 000 гривень, квитанція №10/12-3 від 10.12.2025 року на суму 10 000,00 гривень. 
Суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу не доведений позивачем, враховуючи, що справа розглядалася в спрощеному провадженні без виклику сторін, а також з урахуванням великої кількості судових рішень з такими самими предметами позову та спору, що не викликає складності при створенні позовної заяви, тим більше, що позов задоволено частково, тому, суд дійшов висновку, що відшкодуванню підлягає сума у розмірі 5 000,00 грн., що є співмірним із складністю справи, об`ємом виконаних робіт. 
На підставі ст.ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст.12,13, 76, 81, 82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 112 101,38 гривень, що складається з розміру матеріального збитку, пов`язаного з пошкодженням автомобіля у розмірі 98 530,82 гривень та 13 570,56 гривень – витрати на проведення товарознавчої експертизи. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: зі сплати судового збору у розмірі 896,81 гривень, та на правову допомогу у розмірі 5 000,00 гривень. 
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 .
Третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Траст Консалтинг Груп», адреса: 51909, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр. Свободи, буд. 4, кім. 206, ЄДРПОУ 40499152.

Суддя: Е.М. Сініцин.