ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5160/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року на підставі оновлених довідок станом на 01.01.2022 року та 01.01.2023 року;
- зобов?язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.02.2026 року №1159/12/1833 станом на 01.01.2022 року та від 04.02.2026 року №1159/12/1834 станом на 01.01.2023 року із урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов?язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків їх виплати у розмірі невиплаченої різниці суми пенсії з 01.02.2022 року по день фактичної виплати, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.
Посилається на те, що після звільнення з військової служби у 2018 році перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 року у справі №380/17935/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язано підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, які були видані 04.02.2026 року. 19.02.2026 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року на підставі оновлених довідок, однак листом від 09.03.2026 року відповідач відмовив у такому перерахунку, мотивуючи відсутністю правових підстав. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.
У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, не змінився. При цьому вказав, що довідка сама по собі не породжує право позивача на перерахунок пенсії, адже підставою для перерахунку є нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України. За цих підстав позивачу був проведений перерахунок пенсії з 01.01.2018 року. Крім того, зазначив, що після проведення останнього перерахунку пенсії Кабінет Міністрів України не приймав жодних рішень про зміну розміру видів грошового забезпечення військовослужбовців за відповідною посадою, як і не були введені для них нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення. Також вказав, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 року у справі №380/17935/24 жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії не покладено, а підстав для перерахунку з 01.02.2022 року на підставі оновлених довідок від 04.02.2026 №1159/12/1833, №1159/12/1834 з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2022 та 01.01.2023, відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.
Ухвалою судді від 30.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням клопотання позивача справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ). Пенсію за вислугу років призначено у 2018 році після звільнення позивача з лав Збройних Сил України.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 року у справі №380/17935/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язано підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, за відповідною або аналогічною посадою, яку обіймав на дату звільнення зі служби.
04.02.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 видано довідки: №1159/12/1833 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 року (всього 15673,40 грн) та №1159/12/1834 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року (всього 19883,40 грн), за посадою командира відділення групи радіотехнічного забезпечення вузла зв`язку радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку бригади АА.
19.02.2026 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року на підставі зазначених довідок.
Листом від 09.03.2026 року за №11873-12059/К-02/8-1300/26 відповідач повідомив позивача про відмову в проведенні перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсій індивідуально за зверненням особи, а також що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 року у справі №380/17935/24 жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії не покладено.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року на підставі оновлених довідок від 04.02.2026 року №1159/12/1833 та №1159/12/1834, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Відповідно до ч.ч.1, 2 та 4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для здійснення такого перерахунку.
Згідно ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до ч.3 ст.51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
При вирішенні цієї справи суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21: з 01.01.2020 року положення п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – постанова №704) в частині визначення розрахунковою величиною прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно з якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт змінювався на відповідний рік як розрахункова величина для визначення посадових окладів та грошового забезпечення; через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування п.4 постанови №704 із використанням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Отже, починаючи з 2020 року підлягають застосуванню положення п.4 постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовим актам вищої юридичної сили, а саме – Законам України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки, із використанням для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
У рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у адміністративній справі №160/8324/19 від 17.12.2019 року зазначено, що до моменту отримання належної довідки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Згідно з п.4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі – Порядок №45), перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, суд зазначає таке.
Позивач правомірно звернувся до органу Пенсійного фонду України про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення та мав законні очікування на перерахунок такої. Передумовою для його проведення є довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.02.2026 року №1159/12/1833 та №1159/12/1834 про розмір його грошового забезпечення.
За висновком Верховного Суду у постанові від 20.11.2018 року у справі №328/4303/16-а, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення; розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.
Суд відхиляє посилання відповідача на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 року у справі №380/17935/24 жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії не покладено. Обов`язок проведення перерахунку пенсії виникає безпосередньо з норм Закону №2262-ХІІ та Порядку №45 при отриманні уповноваженим органом ПФУ оновленої довідки від відповідного військового органу. Наявність чи відсутність такого обов`язку в конкретному судовому рішенні не впливає на законодавчо встановлений механізм перерахунку, що діє незалежно від судового визначення.
Таким чином, у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, а також враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 були складені довідки від 04.02.2026 року №1159/12/1833 та №1159/12/1834, у відповідача, з урахуванням положень ст.ст.51, 63 Закону №2262-ХІІ та Порядку №45, виникає обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року згідно з грошовим забезпеченням станом на 01.01.2022 року та 01.01.2023 року відповідно.
Відтак, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідок від 04.02.2026 року №1159/12/1833 та №1159/12/1834, є протиправною.
Як наслідок, позовна вимога про спонукання до вчинення дій є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Водночас суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах відповідач, не нарахувавши та не виплативши позивачу пенсію на підставі оновлених довідок про складові грошового забезпечення, допустив бездіяльність, а не вчинив дію, як вважає позивач.
Щодо вимоги про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суд зазначає таке.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 року (далі – Закон №2050-ІІІ), підприємства, установи та організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у разі порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу.
Згідно зі ст.2 Закону №2050-ІІІ, компенсація здійснюється у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. Відповідно до ст.4 Закону №2050-ІІІ, компенсація нараховується у місяці, в якому провадиться виплата заборгованості з доходів.
Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.04.2024 року у справі №560/8194/20, обов`язковість врахування якої встановлена відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновків, що нормами Закону №2050-ІІІ та Порядку обчислення розміру компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, фактично встановлено обов`язок відповідного органу Пенсійного фонду України у разі порушення встановлених строків виплати пенсій громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії. Ці норми не покладають на особу, якій несвоєчасно виплатили компенсацію, обов`язку додатково звертатися до органу Пенсійного фонду України за виплатою такої компенсації. Відповідно, невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом №2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.
Беручи до уваги сформовану судову практику Верховного Суду в аспекті права особи на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, суд приходить до висновку, що оскільки з 01.02.2022 року позивачу не виплачувалася пенсія в належному розмірі, він має право на компенсацію втрати частини доходів, нараховану відповідно до Закону №2050-ІІІ, за весь спірний період – з 01.02.2022 року по день фактичної виплати, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Щодо судового збору, то згідно з п.п.9, 13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від його сплати, а відтак розподіл на підставі ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 року та з 01.02.2023 року на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.02.2026 року №1159/12/1833 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року та від 04.02.2026 року №1159/12/1834 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; код ЄДРПОУ: 13814885) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.02.2022 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.02.2026 року №1159/12/1833 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року та з 01.02.2023 року на підставі довідки від 04.02.2026 року №1159/12/1834 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; код ЄДРПОУ: 13814885) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у розмірі невиплаченої різниці суми пенсії з 01.02.2022 року по день фактичної виплати, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.