Справа №461/2281/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року Галицький районний суд м. Львова у складі головуючої судді Павлюк О. В., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ» або Позивач) (адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ідентифікаційний номер юридичної особи: 35625014) до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер фізичної особи: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представниця ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» Сімутіна Альона Андріївна подала до Галицького районного суду м. Львова позовну заяву до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 30’140,00 грн та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3’328,00 грн..
Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги
28.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі – ТОВ «Стар Файненс Груп») та Відповідачем укладений кредитний договір № 65672-06/2025, відповідно до умов якого Товариство надає Позичальнику кредит в розмірі 7’000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та строки, що визначені договором. ТОВ «Стар Файненс Груп» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у встановленому Кредитним договором розмірі. У свою чергу, Відповідач умов кредитного договору не виконав. Сума заборгованості Відповідача за кредитним договором № 65672-06/2025 становить 19’860,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 7’000,00 грн, сума заборгованості за відсотками – 2’080,00 грн, сума заборгованості за штрафом – 10’780,00 грн. 22.12.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 22122025, відповідно до умов якого «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги, у тому числі і до Відповідача за Кредитним договором № 65672-06/2025 від 28.06.2025 у сумі 19’860,00 грн.
Окрім цього, 25.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» (далі – ТОВ «ФК «Незалежні фінанси») та Відповідачем укладений кредитний договір № 1628449, відповідно до умов якого Товариство надає Позичальнику кредит в розмірі 3’000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та строки, що визначені договором. ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у встановленому Кредитним договором розмірі. У свою чергу, Відповідач умов кредитного договору не виконав. Сума заборгованості Відповідача за кредитним договором № 1628449 становить 10’280,00 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 2’930,00 грн, сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту – 3’350,00 грн, сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) – 4’000,00 грн. 24.12.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 24122025/2, відповідно до умов якого «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги, у тому числі і до Відповідача за Кредитним договором № 1628449 від 25.04.2025 у сумі 10’280,00 грн.
Загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, право вимоги за якими перейшло до Позивача, становить 71’969,00 грн, яку Позивач просить стягнути на його користь з Відповідача. У зв`язку з наведеним, просить позовні вимоги задовольнити.
Позиція відповідача
Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, а тому суд, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 17 квітня 2026 року Галицький районний суд м. Львова відкрив провадження у справі та вирішив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони у справі про судовий розгляд цього позову були повідомлені належним чином.
Клопотання від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надходили.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.
Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.
Розгляд справи по суті відбувся 18.05.2026.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин
Суд встановив, що 28.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та Відповідачем укладений кредитний договір № 65672-06/2025, шляхом підписання такого позичальником електронним підписом, відтвореним одноразовим ідентифікатором Y939, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу фінансовий кредит в розмірі 7’000 грн., строком на 120 днів, до 28.06.2025, з процентною ставкою 0,90%, в день що застосовується в межах строку кредитування (п.п. 1.2., 1.4.1. Договору).
Відповідно до п. 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4314-14ХХ-ХХХХ-4490 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
У пункті 3.1. договору визначено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.
ТОВ «Стар Файненс Груп» належним чином виконало зобов`язання за кредитним договором, шляхом надання Відповідачу кредиту у розмірі 7’000,00 грн.
Як доказ перерахування на рахунок Відповідача кредитних коштів за вказаним договором, Позивач надав лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 16.03.2025, згідно з яким, на підставі укладеного договору зі ТОВ «Стар Файненс Груп», на картку платника № 4314-14ХХ-ХХХХ-4490 за допомогою системи іPay.ua 28.06.2025 о 17:55:08 год. здійснений платіж на суму 7’000 грн. з призначенням платежу: зарахування 7’000 грн. на карту № НОМЕР_2 .
Водночас, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що згідно з розрахунком ТОВ «Стар Файненс Груп», становить 19’860,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 7’000,00 грн, сума заборгованості за відсотками – 2’080,00 грн, сума заборгованості за штрафом – 10’780,00 грн.
22.12.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 22122025, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги, включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 65672-06/2025 від 28.06.2025.
На підтвердження переходу прав вимоги Позивач надав договір факторингу № 22122025 від 22.12.2025, акт приймання-передачі реєстру боржників від 22.12.2025, витяг з реєстру боржників від 22.12.2025, а також платіжну інструкцію від 26.12.2025 № 216 про оплату права вимоги за договором факторингу.
Окрім цього, 25.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та Відповідачем укладений кредитний договір № 1628449, відповідно до умов якого Товариство надає Позичальнику кредит в розмірі 3’000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та строки, що визначені договором
Кредитний договір укладений в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору.
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» Позичальнику безготівково з використанням карти № 444111ХХХХХХ0768. 
Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору. 
Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав?язування її придбання 
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов?язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 3’000,00 грн, кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів з 25.04.2025 (дата надання кредиту).
Відповідно до п.п. 1.5.2 Кредитного договору, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування) становить 9’240,00 грн, що нараховується за ставкою 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком № 1 до цього Договору.
Як доказ перерахування на рахунок Відповідача кредитних коштів за вказаним договором, Позивач надав платіжне доручення № 42548509 від 25.04.2025, згідно з яким на кредитний рахунок № 444111ХХХХХХ0768 надійшли кошти у сумі 3’000 грн. 
Водночас, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що згідно з розрахунком ТОВ «Стар Файненс Груп», становить 10’280,00 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 2’930,00 грн, сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту – 3’350,00 грн, сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) – 4’000,00 грн.
24.12.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 24122025/2, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги, включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1628449 від 25.04.2025.
На підтвердження переходу прав вимоги Позивач надав договір факторингу № 24122025/2 від 24.12.2025, акт приймання-передачі реєстру боржників від 24.12.2025, витяг з реєстру боржників від 24.12.2025, а також платіжну інструкцію від 26.12.2025 № 219 про оплату права вимоги за договором факторингу.
Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права
Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У статті 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитні договори.
При цьому, суд враховує, що правомірність укладених між сторонами кредитних договорів як правочинів ким-небудь зі сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Первісні кредитори надали Відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів.
Однак, як встановив суд, Відповідач порушив умови укладених кредитних договорів, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої Позивач має право вимагати в судовому порядку.
Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком, наданим Позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, Відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що стягнення суми простроченого боргу та процентів є підставними, оскільки суд встановив, що дійсно у Відповідача наявна заборгованість по Кредитних договорах.
Відповідно до положень ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відступлення права вимог первісних кредиторів щодо Відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 512 та 513 ЦК України.
Отже, Позивач, який набув права грошової вимоги до Відповідача за вказаними кредитними договорами, має право вимагати виконання Відповідачем, як боржником, зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи те, що суд встановив факт укладення Відповідачем вказаних кредитних договорів, факт отримання Відповідачем коштів за кредитними договорами та факт їх неповернення Відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, а також, що Відповідач був повідомлений про умови кредитування, тому суд дійшов до висновку, що вимоги позивача у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з Відповідача на користь Позивача слід стягнути заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 12’010,00 грн.
- за Кредитним договором № 65672-06/2025 від 28.06.2025 у сумі 9’080,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 7’000,00 грн, сума заборгованості за відсотками – 2’080,00 грн
- за Кредитним договором № 1628449 від 25.04.2025 у сумі 2’930,00 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням – 2’930,00 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача штрафу та неустойки, то суд приходить до таких висновків.
Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнений пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Також Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введений військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді.
А тому нарахування штрафу та неустойки не підлягає стягненню з Відповідача.
Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача комісії за обслуговування кредиту, то суд приходить до переконання, що нарахування комісії за Кредитними договорами не відповідає вимогам законодавства, з огляду на таке.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) та постанові Верховного Суду від 15.03.2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) зазначивши, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування».
Отже, положення укладених між сторонами кредитних договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними.
Враховуючи наведене, позов підлягає до часткового задоволення.
Розподіл судових витрат
Судові витрати у цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
За подання позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3’328,00 грн.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1’326,12 грн (з розрахунку 12’010,00 грн/30’140,00 грн. х 3’328,00).
Щодо посилання Позивача про стягнення з Відповідача витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме: витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для прцездатних осіб, що становить 1’664,00 грн, то суд зазначає таке.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Для визначення та розподілу судових витрат враховується їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Позивач не подав доказів понесення ним витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме: витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів у розмірі 1’664,00 грн, такі процесуальні дії не були здійснені під час розгляду справи, а тому відсутні підстави для стягнення таких витрат з Відповідача.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд –
В И Р І Ш И В :
1. Позов – задовольнити частково.
2. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер фізичної особи: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ідентифікаційний номер юридичної особи: 35625014) загальну суму заборгованості за Кредитними договорами у розмірі 12’010,00 грн (дванадцять тисяч десять гривень). 
3. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер фізичної особи: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ідентифікаційний номер юридичної особи: 35625014) суму сплаченого судового збору у розмірі 1’326,12 грн (одну тисячу триста двадцять шість гривень дванадцять копійок).
4. У решті позовних вимог – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ольга ПАВЛЮК