Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/397/26
Провадження №2/338/612/26

20 травня 2026 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого-судді Битківського Л.М.,
з участю секретаря Микитюк А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 липня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 550080-КС-001. Вказаний договір був укладений в електронній формі в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/.
Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 11000 грн, строком на 16 тижнів - до 19 листопада 2025 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом та сплатою комісії за надання кредиту. 
У зв`язку з неналежним виконанням умов договору у відповідача станом на 15 лютого 2026 року виникла заборгованість, яка позивачем визначена у розмірі 24730,40 грн, з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10810,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 9080,40 грн., суми заборгованості по відсотках, відповідно до ст.. 625 ЦК України - 4840,00 грн.
Оскільки у добровільному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором ОСОБА_1 не погасив, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 24730,40 грн заборгованості за кредитним договором та 2662,40 грн судового збору. 
Представник позивача на розгляд справи не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в жодне із призначених судових засідань не з`явився, про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. 
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що 30 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 550080-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема ОСОБА_1 через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав номер свого поточного (карткового) рахунку. 30 липня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено йому пропозицію (оферту) укласти Договір № 550080-КС-001 про надання кредиту.
30 липня 2025 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №550080-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
ТОВ «Бізнес Позика» через телекомунікаційну систему направило відповідачу одноразовий ідентифікатор UA-6780 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у анкеті в особистому кабінеті), котрий відповідачкою було введено/відправлено.
Згідно п.2.1 договору кредитодавець надав позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів.
Відповідно до даного договору кредит надано строком на 16 тижнів - до 19 листопада 2025 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом (стандартна процентна ставка в день 1 % (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 2200,00 гривень.
Договір про надання кредиту № 550080-КС-001 підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6780, що стверджується п.12 договору "реквізити та підписи сторін". 
Пунктом 4.2 Договору визначено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у п.10.2 Договору, починаючи з першого дня користування кредитом. 
Згідно з п.4.2.1 Договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п.4.2.2 та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4 Договору. 
ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за договором кредиту № 550080-КС-001 про надання кредиту, перерахувавши 30 липня 2025 року відповідачу на картковий рахунок грошові кошти в розмірі 11000 грн, що підтверджується інформаційною довідкою.
Згідно з наданою позивачем довідкою про заборгованість станом на 18 лютого 2026 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № 550080-КС-001 у сумі 24730,40 грн, з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10810,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 9080,40 грн., суми заборгованості по штрафам - 4840,00 грн..
Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідач 30 липня 2025 року підписав кредитний договір № 550080-КС-001 шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором та отримав від ТОВ «Бізнес Позика» суму кредиту в розмірі 11000,00 гривень на належний йому картковий рахунок. Доказів протилежного відповідач суду не надав.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого розрахунку заборгованості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного кредитного договору, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, штраф не може бути стягнутий, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору до нього, зважаючи на порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за договором № 550080-КС-001 від 30 липня 2025 року, станом на 18 лютого 2026 року, в загальному розмірі 19890,40 грн.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується судом відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662, 40 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають до часткового задоволення, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2141,34 грн із розрахунку 19890,40 х 2662,40 / 24730,40.
На підставі наведеного, ст.11, 141, 205, 512, 514, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 19890,40 грн заборгованості за кредитним договором № 550080-КС-001 від 30 липня 2025 року станом на 18 лютого 2026 року, а також 2141,34 грн судового збору.
В задоволенні решти позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський