МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/7104/25 
Провадження № 2-др/210/13/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(додаткове)
22 червня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Скотар Р.Є., за участі секретаря судового засідання Шпаченко К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» Андрущенко Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 210/2072/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,–

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду 11 червня 2026 року з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №210/7104/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що суд під час ухвалення рішення по справі не вирішив питання про судові витрати. 
Зазначає, що суд, який ухвалював рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Враховуючи викладене, просить суд ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5 000 гривень.
Сторони при розгляді справи присутніми не були. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Представник позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. В заяві про ухвалення додаткового рішення просив суд розгляд заяви здійснити без його участі.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи.
Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. 
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 31 жовтня 2022 року у справі № 236/3503/20-ц (провадження № 61-19531св21).
Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Заочним рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 03 червня 2026 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» ЄДРПОУ 44127243 заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику №8116050525 від 09.05.2025 року у загальному розмірі 23 600,00 гривень (двадцять три тисячі шістсот гривень), з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень); заборгованість за процентами у розмірі 7850,00 гривень (сім тисяч вісімсот п`ятдесят гривень); заборгованість за пенею у розмірі 10 000 гривень (десять тисяч гривень); заборгованість за комісією у розмірі 750 гривень (сімсот п`ятдесят гривень). Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» ЄДРПОУ 44127243 суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). (а.с.74-76).
З матеріалів справи вбачається, що докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу було подано з додержанням строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: Договір про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року №06-05/2025; Акт про отримання правової допомоги від 08.06.2026; Платіжну інструкцію №52 від 09.06.2026; Заявка про надання послуг від 02.10.2025 року №2713305271 (а.с. 8-9, 80 зворот, 81, 83).
Під час ухвалення рішення, судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки у позовній заяві позивачем не було висунуто вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.
За правилами статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 14-16723св20) зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Аналогічна позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі №640/24023/21, відповідно до якої «відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами».
Від відповідача ОСОБА_1 клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не надходило.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ТОВ «ІННОВА НОВА» витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч ) гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 257, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» Андрущенко Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 210/2072/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Постановити додаткове рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» ЄДРПОУ 44127243 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст додаткового рішення складено 22 червня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» ЄДРПОУ 44127243 (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 10);
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ). 

Суддя: Р. Є. Скотар