КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 2-111/12
номер провадження 22-ц/824/1574/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	 Єфіменко І.О.,	
учасники справи: представник стягувача Смиков В.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року /суддя Митрофанова А.О./
за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про визнання виконавчих листів № 2-111/12 від 21.11.2018 такими, що не підлягають виконанню. Заявниця просила визнати обидва дублікати про стягнення основної заборгованості та судового збору такими, що не підлягають виконанню, та зупинити об`єднане виконавче провадження НОМЕР_1.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено. /т. 22 а.с. 184-186/
Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню.
Апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, виконавчі листи від 21.11.2018 містять підпис судді Мазурик О.Ф. Однак, згідно офіційної інформації Київського апеляційного суду (лист від 01.01.2024 № 06.2-01/1/2024) та Голосіївського районного суду (лист від 22.10.2021 № 01-16/345/2021) суддя Мазурик О.Ф. з 02 жовтня 2018 року обіймала посаду судді Київського апеляційного суду і не здійснювала правосуддя в Голосіївському районному суді м. Києва. 21.11.2018 вона перебувала на робочому місці в апеляційному суді. Таким чином, підпис на дублікатах не належить уповноваженій особі. Це робить виконавчі листи нікчемними відповідно до ст. 215 ЦК України. Нікчемний виконавчий документ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Вказував і на те, що у дублікатах зазначено дату набрання рішення законної сили - 13.04.2016. Однак оригінальні виконавчі листи, видані у 2012 році, містять дату 14.06.2012 (ухвала Апеляційного суду м. Києва). Зміна дати є істотною помилкою, що виключає можливість примусового виконання (ст. 432 ЦПК України). Крім того, виконавчий лист містить виправлення строку пред`явлення до виконання (з 2017 на 2018). Виконавчий документ з виправленнями, що змінюють його зміст, не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та є нікчемним. Оригінальні виконавчі листи видано у 2012 році зі строком пред`явлення 1 рік (ст. 22 Закону «Про виконавче провадження»). Дублікати видано 21.11.2018 - після спливу строку. Матеріали справи не містять доказів втрати оригіналів та ухвали про поновлення строку саме на момент видачі дублікатів. Видача дублікатів поза межами строку є процесуально-правовою підставою для визнання їх такими, що не підлягають виконанню (п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, постанова Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11). Наголошував і на тому, що вимоги кредитора вже задоволені за рахунок іпотечного майна шляхом виконавчого напису нотаріуса Макаренка В.М. від 11.12.2008 (справа № 369/9790/13-ц). Звернення стягнення за рішенням Голосіївського районного суду та подальша видача дублікатів є недопустимим подвійним стягненням, що суперечить ст. 7 Закону України «Про іпотеку» та принципам цивільного права (ст. 1 ЦК України). Це є самостійною матеріально-правовою підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Суд не дослідив матеріали провадження, не витребував оригінали виконавчих листів, не призначив почеркознавчу експертизу, попри клопотання заявниці. Це є порушенням принципів змагальності та обов`язку доказування (ст. 13, ст. 81 ЦПК України) та права на справедливий суд (ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини). Наголошував і на тому, що після звернення ОСОБА_1 до суду приватний виконавець Лановенко Л.О. постановою від 26.06.2025 закінчила виконавче провадження та повернула виконавчий документ стягувачу, знявши всі арешти. Відповідно, відпала будь-яка підстава для примусового виконання (ст. 37 Закону «Про виконавче провадження»).
Представник апелянта та боржниця в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином.
ОСОБА_2 як представник апелянта 22.04.2026 року звернувся до суду з повідомленням про неможливість прибуття на судове засідання у зв`язку з перебуванням на лікуванні за межами Києва.
ОСОБА_1 звернулась із заявою про перенесення розгляду справи у зв`язку з відсутністю представника та відмовою від послуг адвоката ОСОБА_1
Вказані клопотання судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки явка сторін в судове засідання не є обов`язковою. 
21.01.2026 року матеріали справи надійшли з суду першої інстанції, отже у апелянта було достатньо часу для надання додаткових пояснень, обміну зі стороною стягувача документами та визначенням з позицією щодо судового рішення суду першої інстанції, що зроблено шляхом подання апеляційної скарги.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався, пояснення представником стягувача надані при участі в судовому засіданні як право сторони такі пояснення надавати.
Крім того, доказів перебування на лікуванні не надано, доказів розірвання договірних відносин адвоката з клієнткою не надано, можливістю проводити судове засідання в режимі відеоконференції апелянт та її представник не скористались.
Тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника стягувача, який з`явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала підлягає скасуванню, з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово подавались заяви щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції керувався ст. 432 ЦПК України про те, що суд може визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, якщо його видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній; постановою Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 про те, що суд повинен встановлювати підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням балансу інтересів сторін.
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що підстав для визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, не встановлено; обставини, на які посилається заявниця, вже були предметом розгляду в попередніх провадженнях.
Однак, суд першої інстанції не визначився з предметом розгляду і не встановив, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, вже була розглянута по суті.
Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2012 року позов ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у сумі 112 045,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13.02.2012 року становить 895 253 грн 70 коп.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» сплачений судовий збір у сумі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. /т. 1 а.с. 215/ Апеляційною інстанцією рішення залишено без змін. /т. 2 а.с. 31/
03.12.2012 ПАТ «Універсал Банк» отримало виконавчі листи на виконання вказаного судового рішення.
10.11.2014 ПАТ «Універсал Банк» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення. /т. 2 а.с. 109/
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2016 року, задоволено заяву ПАТ «Універсал Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання. /т. 2 а.с. 233, т. 3 а.с. 110, т. 3 а.с. 189/.
21.11.2018 Голосіївський районний суд м. Києва видав представнику ПАТ «Універсал Банк» дублікати виконавчих листів на виконання вищевказаного судового рішення.
12.02.2020 р. ОСОБА_1 вперше звернулась із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. /т. 4 а.с. 107-111/
В обґрунтування заяви зазначено, що в січні 2020 року заявник дізналась про відкриття приватним виконавцем Лановенко Л.О. виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчих листів. Заявник вказує, що винесені приватними виконавцями постанови про відкриття виконавчих проваджень на підставі заяв стягувача є незаконними, так як строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив, та заяви подані неповноважним представником. 
22.06.2020 року ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна, про визнання виконавчих листів № 2-111/12 від 21.11.2018 року такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі № 2-111/12, - відмовлено. /т. 7 а.с. 169-170/ 
12.10.2020 року Київським апеляційним судом апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва 22 червня 2020 року залишено без змін. /т. 9 а.с. 45-52/
25.11.2021 року ОСОБА_1 знову звертається з аналогічною заявою. /т. 12 а.с. 210-212/, яку 07.12.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. з підстав не відповідності вимогам п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України, повертає заявниці. /т. 12 а.с. 217/
ОСОБА_1 знову подає ту саму заяву від 25.11.2021 року /т. 16 а.с. 125/ яку просить залишити без розгляду /т. 16 а.с. 164/ після чого неодноразово відкликає свою заяву про залишення її без розгляду /т. 18 а.с. 108-110, 111/
13.09.2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О. заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів (дублікатів) №2-111/12 від 21.11.2018 року такими, що не підлягають виконанню, з підстави їх видачі без достатніх правових підстав, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна повертає заявниці без розгляду. /т. 18 а.с. 51-54/
Одночасно із цим, ОСОБА_1 13.12.2021 року знову подає аналогічну заяву /т. 18 а.с. 1-4/
Остаточно розгляд заяви ОСОБА_1 з усіма вимогами та доповненнями здійснено суддею Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевською І.О. 24.10.2024 року. /т. 18 а.с. 206/
Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають задоволенню. 
Заявник просить визнати виконавчий лист, виданий Голосіївським районним судом міста Києва №2-111/12 від 21.11.2018 р., про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» судового збору в сумі 1 700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. таким, що не підлягає виконанню; визнати виконавчий лист, виданий Голосіївським районним судом міста Києва №2-111/12 від 21.11.2018 р., про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 112 045,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13.02.2012р. становить 895 253,70 грн., таким, що не підлягає виконанню; зупинити об`єднане виконавче провадження ВП НОМЕР_1 від 08.01.2020 р., яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., про стягнення з Вітровчак ОО на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 895 253,70 грн. та судового збору в розмірі 1 700,00 грн. та витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.
В обґрунтування заяви зазначає про те, що Голосіївський районний суд міста Києва видав виконавчі листи помилково, після строку, протягом якого вони могла бути подані до виконання державним або приватним виконавцем. Стягувач пропустив строки на отримання. Вчасно не отримав виконавці листи (дублікати), а заяву про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів не заявляв. Первісні виконавчі листи отримано стягувачем у 2012 році, тому виконавче провадження має бути відкрите протягом одного року з дати набрання законної сили рішенням суду у відповідності до діючого на той час Закону України «Про виконавче провадження», а тому стягувачем пропущено термін звернення до суду для отримання дубліката виконавчого листа, а Голосіївським районним судом міста Києва незаконно видано дублікат поза строком на його пред`явлення, тобто помилково. За додатковими поясненнями заявник звертає увагу суду на те, що дублікат виконавчого листа від 21.11.2018 р. нібито підписаний суддею Мазурик О.Ф., яка у Голосіївському районному суді міста Києва не здійснювала правосуддя, тому не могла підписувати даний виконавчий документ. Крім того, в даному дублікаті виконавчого листа вказана дата набрання рішенням законної сили 13.04.2016р., однак з копій виконавчих листів, виданих в 2012 році, вбачається, що рішення набрало законної сили 14.06.2012 р., тобто саме така дата відповідно до норм закону мала бути вказана у виконавчому листі, право на виконання його оскаржується. Також виконавчий лист містить виправлення в цифрі року, а саме, де строк пред`явлення до виконання до «13»04.2017 року мало б бути, так як по законодавству виконавчий лист мав видаватись на 1 рік, а він містить виправлення в році з 2017 на 2018, цифра «7» виправлена на цифру «8» так і строку пред`явлення до виконання у два роки не існує.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів №2-111/12 від 21.11.2018 такими, що не підлягають виконанню з підстав їх помилкової видачі залишено без задоволення. /т. 18 а.с. 206/
Постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вітровчака Віктора Анатолійовича залишено без задоволення. Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року залишено без змін. /т. 19 а.с. 219-222/
Будь-яких інших не розглянутих заяв ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, за наслідками досліджених апеляційним судом матеріалів справи, не встановлено.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 08.10.2024 року /т. 22 а.с. 55-56/ суддю ОСОБА_3 замінено на суддю Митрофанову А.О., підставою для заміни стала доповідна записка помічника судді Чечельницького В.С. про те, що канцелярією під час підготовки здачі справ в архів виявлено справу №2-111/12 за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а суддю ОСОБА_3 звільнено у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Водночас за дослідженими апеляційним судом матеріалами справи, що вбачається з викладеного вище, суддею Чередніченко Н.П. розглянуто заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, що залишено без змін апеляційним судом /т. 7 а.с. 169-170, т. 9 а.с. 45-52/
Таким чином, суддею Митрофановою А.О. безпідставно здійснено розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, яка вже була розглянута.
При цьому, суд першої інстанції, розглядаючи вказану заяву не посилається ані на дату звернення, номер реєстрації заяви чи аркуші справи того, що він розглядає.
Водночас, вказує підстави, зазначені ОСОБА_1 в обґрунтування її заяви які були неодноразово предметом розгляду.
Отже, апеляційний суд доходить висновків про те, що ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року підлягає скасуванню, оскільки в суду першої інстанції був відсутній предмет розгляду, заява по суті вже розглянута.
Щодо клопотань апелянта в суді апеляційної інстанції, вони залишаються без задоволення з таких підстав.
Відхиляється клопотання апелянта щодо роз`єднання справи, оскільки матеріали справи повинні бути неподільні саме для встановлення всіх обставин справи.
Також відхиляються і інші клопотання, долучені до апеляційної скарги, зокрема витребування оригіналів дублікатів виконавчих листів, клопотання щодо призначення експертизи, оскільки це вже було предметом розгляду, по суті у визнанні виконавчих листів такими що не підлягають виконанню відмовлено, а суд першої інстанції не повинен був повторно розглядати вже розглянуту по суті заяву. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року - задовольнити частково.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року - скасувати.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Повний текст постанови складено 04.05.2026 р.

Головуючий: Судді: