КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/486/2026 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., перевіривши матеріали справи №33/824/486/2026 про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Водночас ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що отримав копію оскаржуваної постанови 27 жовтня 2025 року. З огляду на періодичні відключення електроенергії (блекаути), що унеможливлювали своєчасне виготовлення, друк та подання апеляційної скарги, строк на апеляційне оскарження, на думку апелянта, пропущений з поважних причин.
Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова Подільського районного суду міста Києва винесена 17 жовтня 2025 року. 
Апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 подав 30 жовтня 2025 року (згідно штампу на апеляційній скарзі), тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження. 
Строк на апеляційне оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. 
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив про те, копію оскаржуваної постанови він отримав 27 жовтня 2025 року, що підтверджується підписом про отримання постанови, однак, в адміністративних матеріалах наявний супровідний лист від 22 жовтня 2025 року про направлення ОСОБА_1 копії постанови за адресою, вказаною ОСОБА_1 у протоколі. 
Як встановлено судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні суду першої інстанції, а відтак був обізнаний про прийняте рішення та порядок його оскарження. Крім того, ОСОБА_1 не вказав обставин, які унеможливили отримання ним копії судового рішення в межах строку на апеляційне оскарження. При цьому слід вказати, що закон пов`язує строк оскарження з датою прийняття рішення, а не з датою отримання копії рішення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить обставин на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року. 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип re judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, п.41, від 03.04.2008 року; рішення у справі «Устименко проти України», заява №32053/13, п.47, від 29.10.2015 року).
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).
З огляду на рішення Європейського Суду, обставини, на які посилається апелянт, не є такими, що можуть бути безумовними підставами для поновлення строку.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскільки доказів, які підтверджували би поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є такими, що об`єктивно унеможливили оскарження рішення суду першої інстанції, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. 
Апеляційну скаргу із доданими до неї документами повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду О.М. Сітайло