Справа № 146/1114/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2026 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,
з участю секретаря судового засідання Баранецької О.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 
третя особа: Служба у справах дітей Вапнярської селищної ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування виконавчого комітету Вапнярської селищної ради.
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав
представник позивача: адвокат Томай К.О.
представник третьої особи: Кучма О.С.
представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:  ОСОБА_3 
свідки:  ОСОБА_4 
ОСОБА_5 

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
16 липня 2025 року до Томашпільського районного суду надійшов даний позов, в якому позивач ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно малолітньої доньки — ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов обґрунтований наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька позивача - ОСОБА_6 . Батьком дитини є ОСОБА_2 . 
Шлюб між позивачкою i ОСОБА_2 не було зареєстровано. 
Перед народженням доньки ОСОБА_2 проживав спільно з позивачем деякий час, але після народження ОСОБА_7 переїхав i припинив з позивачем та дитиною будь-яке спілкування. 
З моменту народження доньки батько не піклувався про дитину - ОСОБА_6 , не проявляв заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний стан i духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується та не контактує з донькою, що не дає їй нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не має жодного зв`язку із ОСОБА_2 . Вони не спілкуються та не проявляють ініціативи спілкування чи участі у житті один одного. 
Батько, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою без участі та підтримки з боку батька. Дитина знаходиться на повному утримання матері. 
Фактично малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю, та неповнолітньою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивачка самостійно несе обов`язок щодо забезпечення прав та інтересів дитини — ОСОБА_6 щодо отримання належного лікування та навчання: вона спілкується із вчителями, класним керівником доньки, відвідує батьківські збори, цікавиться навчальним процесом, підписала декларацію з сімейним лікарем та супроводжує її при кожному огляді. 
Станом на сьогодні у рідного батька дитини наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини — 67672,00 грн., що також підтверджує відсутність його участі в утриманні спільної доньки.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 лютого 2026 року прийнято справу до провадження на стадії судового розгляду, розгляд справи призначено на 14 квітня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 14 квітня 2026 року залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування виконавчого комітету Вапнярської селищної ради.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 14 квітня 2026 року розгляд справи відкладено на 19 травня 2026 року.
Доводи учасників процесу.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивача, адвокат Томай К.О. позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити за обставин викладених в позові.
Позивач ОСОБА_1 пояснила, що позов подала виключно з інтересів дитини. Вона всіма способами намагалась достукатись до відповідача. Батько дитини взагалі не цікавиться станом здоров`я, долею дитини. Востаннє бачив дитину, коли тій було два місяці від народження. В 2018 році народилася дочка. Відповідач почав вживати багато алкоголю, мав багато боргів. Коли позивачка попросила його припинити вживання алкоголю, він пішов з сім`ї. Він мав багато боргів у різних банках, оскільки грав в азартні ігри, також багато коштів винен людям іншим. На даний час існує багато процедур де потрібна згода двох батьків, але відповідач ніяких згод чи дозволів давати не бажає. Зокрема дозволу на прописку дитини до будинку, який вона придбала, яку позивачка просила, він їй не надав. Також з`ясовувала питання щодо виїзду за кордон з дитиною, на що він теж відмовив.
Представник позивача, адвокат Томай К.О. пояснила, що батько не виконує жодних своїх обов`язків, не сплачує аліментів. У випадку якщо щось станеться з позивачкою, дитина залишиться без жодної особи, яка про неї б подбала. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання неодноразово не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності, відзиву на позов до суду не подав, в зв`язку з чим винесено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, відповідно ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи, Служби у справах дітей Вапнярської селищної ради Кучма О.С. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Пояснила, що вдалося поспілкуватися з відповідачем, у розмові на запитання про те скільки років дитині, відповідач відповів, що десять, хоча насправді їй вісім, на запитання чому не спілкується з дитиною, сказав, що не має часу, на запитання чому не допомагає дитині, відповів, що має скрутне матеріальне становище. З його матір`ю спілкувалися, він також рідко виходить на зв`язок. На повідомлення про те, що у суді є справа про позбавлення його батьківських прав, сказав, що не має часу та змоги. Щодо позову по суті ніяких заперечень, чи клопотань не висловив. При спілкуванні з дитиною, остання вказала, що батька бачила тільки на фото.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_3 в судовому засіданні з заявленими позовними вимогами погодилася, не заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що батько фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків коли дочці було два місяці. Батько залишив дитину і ніяких дій щодо дочки не вчиняв. Коли розпочалася війна батько не вчинив жодних дій, щоб дізнатися, що сталося з дитиною. Щодо батька є багато рішень суду щодо стягнення з нього заборгованості по кредитах.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є подругою позивачки ще зі школи, ОСОБА_2 бачила два рази, ще до того як позивачка була вагітна. Ніколи не чула щоб він дзвонив. Дитина ОСОБА_9 , ніколи не говорила про батька, ніколи не отримувала від нього подарунків. 
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що працює психологом у Вапнярському ліцеї, де навчається ОСОБА_7 . Вказала, що дитина зауважує, що її тато ОСОБА_10 .
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, заслухавши позивачку, її представника, представників третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.
Міжнародними договорами, такими як Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року та конвенція ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, що є частиною національного законодавства України (частина перша статті 9 Конституції України) та повинні враховуватись при вирішенні справ судом (частина перша статті 3 ЦПК України), визначено основні права та свободи дитини, а також способи їх забезпечення.
Так, Декларацією (принцип 6) проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.
Згідно статті 18 конвенції ООН «Про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги.
Статтею 27 конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівня життя, необхідного для розвитку дитини.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до положень частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 12 цього ж Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до частини другої статті 141 Сімейного кодексу України, проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
При цьому відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Частиною п`ятою статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді цивільної справи про позбавлення батьківських прав обов`язковим є наявність письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, поданого на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також інших документів, які стосуються справи.
Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
У статті 164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У відповідності до ч. 2 ст. 150, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт Крижопіль, народилася ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.07.2018 серії НОМЕР_1 . В її свідоцтві про народження матір`ю вказано ОСОБА_11 , батьком – ОСОБА_2 .
Згідно довідки про склад сім`ї від 27 лютого 2025 року № 167, виданої Вапнярською селищною радою Тульчинського району Вінницької області, до складу сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , входить дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З довідки від 20 лютого 2025 року виданої КНП «Вапнярський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що малолітня ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на обліку в Вапнярському МЦ ПМСД з 01 листопада 2019 року. З`являється на прийом лікаря тільки в присутності матері, батька на прийомі з дитиною не було.
Згідно довідки характеристики від 27 лютого 2025 року № 037 виданої Вапнярською селищною радою Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , компрометуючими матеріалами відносно гр. ОСОБА_1 виконавчий комітет селищної ради не володіє.
Згідно характеристики на дошкільника - випускницю різновікової групи Колоденського ЗДО «Капітошка» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.05.2025, остання дуже любить свою сім`ю, особливо маму, зі слів ОСОБА_7 вона також любить нерідного батька ОСОБА_12 .
Відповідно до характеристики від 18 квітня 2024 року № 180, ОСОБА_2 навчається в ліцеї з 2024 року, у вихованні дитини активну участі бере мама ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 у вихованні дитини участі не бере.
Відповідно до довідки – характеристики від 27 лютого 2025 року № 14-18-09/135 виданої Липівським старостинським округом Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований в АДРЕСА_2 але тривалий час за місцем реєстрації не проживає, скарг на нього до Липівського стапостинського округу від жителів села і сусідів не надходило, компрометуючими матеріалами старостинський округ не володіє.
Як видно з психологічного висновку на ученицю 1 класу Вапнярської ліцею № 2 ОСОБА_2 , остання дуже любить свою сім`ю: маму, тата, бабусю сестричку ОСОБА_13 . Також дитина розповідає, що любить тата ОСОБА_12 , який не є рідним батьком ОСОБА_7 , але дівчинка з великою любов`ю розповідає про нього. Дівчинка коротко розповіла про те, що в неї ще є тато ОСОБА_14 , але бачила його вона ще маленькою.
Відповідно до розрахунку заборгованості виданого головним державним виконавцем Тульчинського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, станом на 01 липня 2025 року заборгованість по аліментах становить 83052,00 грн.
Згідно довідки ГЦОСІ ДПС України № 146/1114/25/7366/2025 від 03.11.2025, ОСОБА_2 01.04.2019 року виїхав за кордон. Відомостей про повернення довідка не містить.
Згідно службової записки від 19.05.2026 № 300 відділом Служби у справах дітей було проведено телефонну бесіду з громадянином ОСОБА_2 . З його слів він не має можливості спілкуватися з дитиною, матеріальної допомоги не надає. З дитиною не спілкувався протягом багатьох років.
Згідно акту обстеження умов проживання, складеного комісією ССД Вапнярської селищної ради, комісією було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання задовільні, У будинку зроблено ремонт. Діти проживають у окремих кімнатах умебльованих відповідно до віку. Зі слів дитини ОСОБА_7 , 2018 року народження, батько на зв`язок так і не виходить.
Згідно рішення виконавчого комітету Вапнярської селищної ради №114 від 19.05.2025 вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_6 . 
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вапнярської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_6 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вапнярської селищної ради №114 від 19.05.2025, орган опіки та піклування вважає за доцільне: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Надані докази свідчать про те, що ОСОБА_2 свідомо не виконує батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявляє щодо неї батьківської турботи, не бере участі у її житті, не приділяє увагу розвитку та утриманню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Суд доходить висновку, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно його малолітньої дитини ОСОБА_6 .
Таку бездіяльність суд розцінює як ухилення відповідачами від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. 
Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, що підтверджується матеріалами справи, а тому саме позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, а відтак позов про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягає до задоволення.
Таке рішення буде найбільш сприятливим для дитини та відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як видно із матеріалів справи, позивачем понесено судові витрати, що складаються з 1211,20 гривень, сплаченого судового збору.
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1211,20 гривень.
На підставі викладеного, керуючись Декларацією прав дитини прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, конвенцією ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 19, 141, 150, 155, 164 - 167, 180-183, 191, СК України, ст. 58, 60, 64 ЦК України, ст.2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_15 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Вапнярської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування виконавчого комітету Вапнярської селищної ради про позбавлення батьківських прав – задовольнити повністю. 
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно малолітньої доньки — ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_15 судові витрати в розмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт: НОМЕР_2 , виданий 05 травня 2016 року Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;
відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ;
третя особа: Служба у справах дітей Вапнярської селищної ради, адреса: 24240, Вінницька область, с-ще Вапнярка, вул. Незалежності, 196а;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, адреса: 24240, Вінницька область, с-ще Вапнярка, вул. Незалежності, 140.

Повний текст рішення виготовлено: 29 травня 2026 року

Суддя:		  О. В.  Пилипчук