Справа № 199/16473/25
(2/199/1976/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

05.05.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., за участі представника позивача Дерило В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, мотивуючи її тим, що відповідачем здійснено будівництво без отримання документів, які дають право на виконання будівельних робіт, що є підтвердженням факту самочинного будівництва об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:03:185:0035. Крім того, відповідачем не було виконано вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил у встановлений у ньому строк, а відтак були наявні підстави для зобов`язання відповідача за власний рахунок знести вищезгаданий об`єкт самочинного будівництва.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 № 160/17496/22 позовна заява Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 задоволена в повному обсязі.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 № 160/17496/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
На виконання судового рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист від 18.10.2023 № 160/17496/22.
Постановою від 26.10.2023 старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі заяви Дніпровської міської ради, було відкрито виконавче провадження № 73127508 про примусове виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 № 160/17496/22.
15.11.2023 Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду було задоволено клопотання ОСОБА_1 та зупинено виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі №160/17496/22.
У подальшому постановою Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.09.2024 № 160/17496/22 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення судів першої та другої інстанції – без змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 № 160/17496/22 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 160/17496/22 відмовлено, а саму заяву повернуто заявнику.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.02.2024 № 160/17496/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на дану ухвалу залишено без задоволення, а саму ухвалу – без змін.
Ухвалою Верховного суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 13.03.2025 № 160/17496/22 у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 відмовлено.
Таким чином, знову виникла необхідність в проведенні виконавчих дій відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».
З метою забезпечення можливості боржником виконати рішення суду самостійно, на адресу Дніпровської міської ради було направлено лист про вирішення питання щодо забезпечення доступу до земельної ділянки з АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу бетонних блоків, оскільки відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/30539/23 від 21.12.2023 р. в ході судового розгляду зазначеної справи не встановлено будь-якого іншого способу доступу до земельної ділянки, окрім як з АДРЕСА_1 , який обмежений вказаними бетонними блоками.
10.10.2024 державним виконавцем перевірено виконання вимог зазначеного листа, здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що бетонні блоки біля вказаної ділянки демонтовано, про що складено відповідний акт. Таким чином, перешкоди для самостійного виконання рішення суду відповідачем були усунуті.
15.10.2024 на адресу відповідача для виконання та його представників до відома направлена вимога щодо необхідності самостійного виконання ним вимог виконавчого листа № 160/17496/22 від 18.10.2023 Дніпропетровського окружного адміністративного суду протягом десяти робочих днів.
24.10.2024 на адресу боржника, представників боржника, стягувача направлена вимога щодо проведення 30.10.2024 об 11-00 год. перевірки виконання відповідачем вимог вищезазначеного виконавчого листа.
30.10.2024 з метою перевірки виконання відповідачем виконавчого листа № 160/17496/22, виданого 18.10.2023 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, державним виконавцем здійснено вихід за адресою: вул. Лабораторна, 89, м. Дніпро та встановлено, що рішення суду боржником не виконано, самочинний об`єкт будівництва загальною площею 1353,90 кв. м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: 1210100000:03:185:0035 не знесено, про що складений відповідний акт від 30.10.2024 року.
Враховуючи викладене, у порядку ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», 30.10.2024 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про накладення штрафу на боржника та повторно встановлений 10 - денний строк для виконання рішення та попереджено його про кримінальну відповідальність за невиконання вимог виконавчого документа.
08.11.2024 на адресу відповідача для виконання та його представників до відома направлена вимога щодо необхідності бути присутнім 14.11.2024 об 11-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 для проведення перевірки виконання боржником перевірки виконання боржником вимог виконавчого документу та встановлено, що рішення суду не виконано, самочинний об`єкт будівництва загальною площею 1353,90 кв. м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: 1210100000:03:185:0035, складений акт державного виконавця від 14.11.2024 року.
15.11.2024 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за невиконання рішення суду винесена постанова про накладення штрафу на боржника в подвійному розмірі.
04.04.2025 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби в м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скеровано вимогу до Дніпровської міської ради з проханням надати спеціалізовану техніку та працівників для виконання рішення суду за рахунок стягувача без участі боржника на підставі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, беручи до уваги, що боржником судове рішення не виконувалось, Дніпровська міська рада, задля поновлення своїх порушених боржником прав, була вимушена вживати відповідні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, самостійно.
Дніпровською міською радою було прийнято Програму розвитку земельних відносин на 2021-2025 роки, затверджену рішенням міської ради від 23.09.2020 № 19/61 (зі змінами). Одним із завдань та заходів цієї Програми є здійснення заходів, спрямованих на усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, звільнення/повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, у тому числі шляхом знесення/демонтажу об`єктів самочинного будівництва на підставі судових рішень.
Керуючись нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (зі змінами) «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» Інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради (Замовник), після проведення тендерних процедур, було укладено договір від 07.04.2025 № 15 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Рембудкров» (Виконавець).
Відповідно до цього договору Виконавець зобов`язується надати, а Замовник – прийняти та сплатити Послуги зі здійснення заходів, спрямованих на усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, звільнення / повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, у тому числі шляхом знесення / демонтажу об`єктів самочинного будівництва на підставі судових рішень за адресою: вул. Лабораторна, 89 за кодом ДК 021:2015:45110000-1 – Руйнування та знесення будівель і земляні роботи.
Ціна за цим Договором становила 4 500 000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ: 750 000 гривень 00 копійок, згідно договірної ціни.
Також 07.04.2025 між Інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради (Замовник) та ТОВ «МАНІЛІДС» (Виконавець) було укладено договір № 16 про надання послуг з технічного нагляду. Договір передбачав наступне: «За цим договором Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги зі здійснення технічного нагляду за наданням послуг зі здійснення заходів, спрямованих на усунення перешкод у користування земельними ділянками, звільнення / повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, у тому числі шляхом знесення / демонтажу об`єктів самочинного будівництва на підставі судових рішень за адресою: вул. Лабораторна, 89 за кодом ДК 021:2015:45110000-1 – Руйнування та знесення будівель і земляні роботи. Замовник оплачує послуги з технічного нагляду за наданням послуг на Об`єкті на умовах зазначених у цьому договорі».
Вартість послуг за даним Договором складала 38 632 грн. 50 коп. без ПДВ.
Отже, Інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради, як виконавчим органом Дніпровської міської ради на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 № 160/17496/22 на підставі договорів від 07.04.2025 № № 15 та 16 було залучено ТОВ «Рембудкров» та ТОВ «МАНІЛІДС».
Примусове виконання вимог виконавчого документа було призначено на 07.04.2025 0 9.00 годині. Боржник на здійснення заходів з примусового виконання рішення суду явку свого представника не забезпечив. Виконавцем прийнято рішення розпочати примусове виконання судового рішення без участі боржника.
Відповідно до акту державного виконавця від 14.05.2025 виконавчі дії закінчено. Судове рішення виконано у відповідності до вимог виконавчого документу.
14.05.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.
Загальна вартість виконаних робіт складає 4538632 грн 50 коп, які позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2026 року відкрито провадження по справі.
Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив суд її задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.
Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, правом подачі відзиву на позов не скористався.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Дніпровська міська рада, відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є представницьким органом місцевого самоврядування.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності – право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.
Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Дніпровська міська рада та Управління державного архітектурного будівельного контролю Дніпровської міської ради звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просили суд зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знести за власний рахунок самочинно збудований ним об`єкт будівництва загальною площею 1353,9 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:185:0035.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 № 160/17496/22 позовна заява Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 задоволена в повному обсязі.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 № 160/17496/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
На виконання судового рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист від 18.10.2023 № 160/17496/22.
Постановою від 26.10.2023 старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі заяви Дніпровської міської ради, було відкрито виконавче провадження № 73127508 про примусове виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 № 160/17496/22.
Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, у якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, – протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
Проте, 15.11.2023 Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду було задоволено клопотання ОСОБА_1 та зупинено виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі №160/17496/22.
У подальшому постановою Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.09.2024 № 160/17496/22 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення судів першої та другої інстанції – без змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 № 160/17496/22 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 160/17496/22 відмовлено, а саму заяву повернуто заявнику.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.02.2024 № 160/17496/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на дану ухвалу залишено без задоволення, а саму ухвалу – без змін.
Ухвалою Верховного суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 13.03.2025 № 160/17496/22 у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 відмовлено.
Таким чином, знову виникла необхідність в проведенні виконавчих дій відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».
З метою забезпечення можливості боржником виконати рішення суду самостійно, на адресу Дніпровської міської ради було направлено лист про вирішення питання щодо забезпечення доступу до земельної ділянки з АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу бетонних блоків, оскільки відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/30539/23 від 21.12.2023 р. в ході судового розгляду зазначеної справи не встановлено будь-якого іншого способу доступу до земельної ділянки, окрім як з АДРЕСА_1 , який обмежений вказаними бетонними блоками.
10.10.2024 державним виконавцем перевірено виконання вимог зазначеного листа, здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що бетонні блоки біля вказаної ділянки демонтовано, про що складено відповідний акт. Таким чином, перешкоди для самостійного виконання рішення суду боржником ОСОБА_1 були усунуті.
15.10.2024 на адресу боржника ОСОБА_1 для виконання та його представників до відома направлена вимога щодо необхідності самостійного виконання ним вимог виконавчого листа № 160/17496/22 від 18.10.2023 Дніпропетровського окружного адміністративного суду протягом десяти робочих днів.
24.10.2024 на адресу боржника, представників боржника, стягувача направлена вимога щодо проведення 30.10.2024 об 11-00 год. перевірки виконання боржником- ОСОБА_1 вимог вищезазначеного виконавчого листа.
30.10.2024 з метою перевірки виконання боржником - ОСОБА_1 вимог виконавчого листа № 160/17496/22, виданого 18.10.2023 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що рішення суду боржником не виконано, самочинний об`єкт будівництва загальною площею 1353,90 кв. м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: 1210100000:03:185:0035 не знесено, про що складений відповідний акт від 30.10.2024 року.
У порядку ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», 30.10.2024 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про накладення штрафу на боржника та повторно встановлений 10 - денний строк для виконання рішення та попереджено його про кримінальну відповідальність за невиконання вимог виконавчого документа.
08.11.2024 на адресу ОСОБА_1 для виконання та його представників до відома направлена вимога щодо необхідності бути присутнім 14.11.2024 об 11-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 для проведення перевірки виконання боржником перевірки виконання боржником вимог виконавчого документу та встановлено, що рішення суду не виконано, самочинний об`єкт будівництва загальною площею 1353,90 кв. м., розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: 1210100000:03:185:0035, складений акт державного виконавця від 14.11.2024 року.
04.04.2025 старшим державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби в м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скеровано вимогу до Дніпровської міської ради з проханням надати спеціалізовану техніку та працівників для виконання рішення суду за рахунок стягувача без участі боржника на підставі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».
Боржником судове рішення не виконувалось, Дніпровська міська рада, задля поновлення своїх порушених боржником прав, була вимушена вживати відповідні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, самостійно.
Дніпровською міською радою було прийнято Програму розвитку земельних відносин на 2021-2025 роки, затверджену рішенням міської ради від 23.09.2020 № 19/61 (зі змінами). Одним із завдань та заходів цієї Програми є здійснення заходів, спрямованих на усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, звільнення/повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, у тому числі шляхом знесення/демонтажу об`єктів самочинного будівництва на підставі судових рішень.
Відповідно до пункту 1.3 Положення про інспекцію з питань благоустрою Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 24.07.2024 № 81/53 інспекція є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, штамп та бланк встановленого зразка. Інспекція є розпорядником бюджетних коштів відповідно до чинного законодавства України та замовником на виконання робіт відповідно до завдань Інспекції, утримується за рахунок коштів місцевого бюджету, має відкриті рахунки в органах Державної казначейської служби України.
Пунктом 3.6 Положення визначено, що інспекція надає доручення та розпорядження підпорядкованим комунальним підприємствам та іншим залученим підрядним організаціям щодо демонтажу об`єктів, тимчасових споруд, малих архітектурних форм, майданчиків, рухомих об`єктів, а також автомобілів, причепів та напівпричепів, які не мають дозвільних документів на розміщення на території міста Дніпра; надає розпорядження підпорядкованим комунальним підприємствам та іншим залученим підрядним організаціям щодо звільнення земельних ділянок та елементів благоустрою від незаконно розташованих на них об`єктів.
Тому, керуючись нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (зі змінами) «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» Інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради (Замовник), після проведення тендерних процедур, було укладено договір від 07.04.2025 № 15 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Рембудкров» (Виконавець).
Відповідно до цього договору Виконавець зобов`язується надати, а Замовник – прийняти та сплатити Послуги зі здійснення заходів, спрямованих на усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, звільнення / повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, у тому числі шляхом знесення / демонтажу об`єктів самочинного будівництва на підставі судових рішень за адресою: вул. Лабораторна, 89 за кодом ДК 021:2015:45110000-1 – Руйнування та знесення будівель і земляні роботи.
Ціна за цим Договором становила 4 500 000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ: 750 000 гривень 00 копійок, згідно договірної ціни.
Також 07.04.2025 між Інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради (Замовник) та ТОВ «МАНІЛІДС» (Виконавець) було укладено договір № 16 про надання послуг з технічного нагляду. Договір передбачав наступне: «За цим договором Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги зі здійснення технічного нагляду за наданням послуг зі здійснення заходів, спрямованих на усунення перешкод у користування земельними ділянками, звільнення / повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, у тому числі шляхом знесення / демонтажу об`єктів самочинного будівництва на підставі судових рішень за адресою: вул. Лабораторна, 89 за кодом ДК 021:2015:45110000-1 – Руйнування та знесення будівель і земляні роботи. Замовник оплачує послуги з технічного нагляду за наданням послуг на Об`єкті на умовах зазначених у цьому договорі».
Вартість послуг за даним Договором складала 38 632 грн. 50 коп., без ПДВ.
Отже, Інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради, як виконавчим органом Дніпровської міської ради на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 № 160/17496/22 на підставі договорів від 07.04.2025 № № 15 та 16 було залучено ТОВ «Рембудкров» та ТОВ «МАНІЛІДС».
Примусове виконання вимог виконавчого документа було призначено на 07.04.2025 0 9.00 годині. Боржник на здійснення заходів з примусового виконання рішення суду явку свого представника не забезпечив. Виконавцем прийнято рішення розпочати примусове виконання судового рішення без участі боржника.
Відповідно до акту державного виконавця від 14.05.2025 виконавчі дії закінчено. Судове рішення виконано у відповідності до вимог виконавчого документу.
14.05.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.
Статтею 152 Земельного Кодексу України визначено наступні способи захисту прав на земельні ділянки. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь- яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина 3 цієї статті).
Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки (стаття 212 Земельного кодексу України).
Вказане підтверджується постановою Верховного Суду від 20.07.2021 у справі №914/2200/20.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340.
Пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є, окрім іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.
Таким чином, збитки – це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №916/1466/21.
Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22 ЦК України, адже частиною першою цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Оскільки відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, застосування цієї відповідальності можливе лише за наявності чотирьох умов складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини боржника.
У цивільному праві протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності)). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Відповідно до частин 1 та 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу (далі – ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною другою статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Отже, при зверненні з позовом про відшкодування заподіяних збитків, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а
також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків.
Натомість, боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків, оскільки чинним законодавством закріплена презумпція вини особи, яка порушила зобов`язання. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (стаття 614 ЦК України).
ЦК України передбачено загальний принцип повного відшкодування заподіяних збитків, тобто принцип, за яким відшкодування здійснюється в розмірі, еквівалентному заподіяним збиткам, а обмеження майнової відповідальності допускається лише у виняткових, прямо передбачених законом або договором випадках.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі №904/1448/20 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.06.2023 у справі №911/682/21.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) зауважив, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення від 06.12.2007 у справі «Воловік проти України»).
Функція роз`яснення та тлумачення положень національного закону належить насамперед національним судам (рішення ЄСПЛ від 28.09.1999 у справі «Озтюрк проти Туреччини» (Ozturk v. Turkey)).
Критерієм, який необхідно враховувати при визначенні розміру збитків, є критерій розумності витрат. Сутнісний зміст цього критерію та необхідність урахування при розрахунку збитків обумовлений принципами зобов`язального права та загальними засадами цивільного законодавства – керівними ідеями, з яких мають виходити усі без виключення учасники цивільних відносин.
Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків віднесено завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Грошовий вираз майнової шкоди є збитками.
Частиною третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 цієї статті, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.
Загальні засади (принципи) цивільного права втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації так, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний принцип закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.
Згідно із пунктом 5 частини першої статті 3 ЦК України передбачено, що однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу.
Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).
У справах про відшкодування збитків такою передумовою захисту, зокрема є доведення наявності збитків та їх розміру.
За змістом статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною другою статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічний принцип закріплено у п. 4 частини третьої статті 2, ст. 12 ЦПК України.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування – спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішенні справи. Стандарт доказування – це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину – доведеною. Тобто в цьому разі мається на увазі достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним.
ЄСПЛ у рішенні від 21.10.2011 у справі «Дія-97» проти України» зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх – не лише до сторін провадження, але й до національних судів.
З огляду на те, що, що Дніпровською міською радою доведено протиправність поведінки заподіювача збитків – відповідача по справі, що виразилось в умисному невиконанні рішення суду, яке набрало законної сили; наявність збитків та їх розмір, що підтверджується договорами від 07.04.2025 № № 15, 16 для примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі № 160/17496/22, з метою чого Дніпровською міською радою було залучено ТОВ «Рембудкров» та ТОВ «МАНІЛІДС», оплачено їх послуги; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається в тому, що відповідач не виконав рішення суду, а інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради, як виконавчий орган Дніпровської міської ради вимушена була укласти договір з відповідними підприємствами для виконання робіт щодо звільнення земельної ділянки, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 69593,49 грн.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 22, 623,1166 ЦК України, ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Дніпровської міської ради (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,75, код ЄДРПОУ 26510514) шкоду в розмірі 4538632, 50 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 69593,49 грн., а всього 4608225 (чотири мільйони шістсот вісім тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 99 копійок .
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного рішення апеляційної скарги.
Повне рішення складено 08 травня 2026 року.

Суддя В.В. Руденко