Справа № 459/468/26 
Провадження № 2/459/182/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого – судді Грабовського В.В.,
з участю секретаря судових засідань Лель Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в : 

У лютому 2026 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 101926724 у розмірі 19 566,62 грн, з яких: 6 390,00 грн – сума заборгованості за основним боргом; 3 474,18 грн – сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 3 479,00 грн сума заборгованості за комісією за обслуговування кредиту; 6 223,44 грн - сума заборгованості за неустойкою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.01.2025 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір № 101926724.
28.07.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28072025, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 101926724 від 08.01.2025 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».  Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 19 566,62 грн, з яких: 6 390,00 грн – сума заборгованості за основним боргом; 3 474,18 грн – сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 3 479,00 грн сума заборгованості за комісією за обслуговування кредиту; 6 223,44 грн - сума заборгованості за неустойкою.
11.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 
За клопотанням представника відповідача - адвоката Мартинюк О.І., розгляд справи 03.03.2026 відкладено.
23.03.2026 через Електронний суд надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача адвокат Мартинюк О.І. вказала, що ОСОБА_1 позов визнає частково. Зокрема, визнає суму заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 6 390,00 грн, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в іншій частині, що не визнаються відповідачем.
Також, 23.03.2026 представником відповідача - адвокатом Мартинюк О.І. подано клопотання про звільнення відповідача від сплати судового збору на підставі п.п. «а» п.2 ч.1, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір».
27.03.2026 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній висловився про безпідставність доводів представника відповідача - адвоката Мартинюк О.І., зазначивши, що укладаючи договір сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, які зобов`язалися виконувати.Відповідач взятих на себе зобов`язань у строки передбачені кредитним договором належним чином не виконав, а тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним договором. 
30.03.2026 року розгляд справи відкладено для надання представнику відповідачаможливості подачі заперечення.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив проводити розгляд справи у його відсутності. 
Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не подали. 
Відповідно до реч.2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
З’ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. 
Установлено, що 08.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №101926724 (індивідуальна частина), який підписано одноразовим ідентифікатором 604337.
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Як зазначено у п.1.2 вказаного Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 7100,00 грн.
Відповідно до п.п.1.3 Договору, кредит надається загальним строком на 360 днів, з 08.01.2025 року (дата надання кредиту).
Згідно п.1.4. Договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 03.01.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).
У п.1.5.Договору сторони узгодили, що загальні витрати Позичальника за кредитом складають 22 111,85 грн. Денна процентна ставка складає: (22 111,85 грн. / 7100.00 грн.) / 360 днів * 100% - 0.87%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 1 772,22 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 29 211,85 грн.
Відповідно до п.1.5.2. Договору, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 10 934,00 грн., що нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.

Як зазначено у п.1.5.3. Договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 3,65 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом.
Згідно п.1.5.4. Договору проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.3. та 1.5.4.Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 11177,85 грн.
Тип процентної ставки фіксована (п.1.6 Договору).
Відповідно до п.4.1. Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 1000 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 днів.
Як зазначено у п.4.2. Договору У разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів), Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку сплати чергового платежу, згідно Графіку платежів, має право (не обов`язок) нарахувати проценти за ставкою 220,00 відсотків річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова Договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. Нарахування процентів відбувається (якщо Кредитодавець скористався правом) щоденно на суму простроченої заборгованості за кредитом. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця.
Додатком №1 до Договору про споживчий кредит №101926724 є графік платежів.
Додатком №2 до Договору про споживчий кредит №101926724 (індивідуальна частина) є Заява на отримання кредиту №101926724.
До матеріалів позовної заяви позивачем долучено також паспорт споживчого кредиту №101926724, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 141247, відповідно до якого сторони погодили умови кредитування.
З копії платіжного доручення №98943582 від 08.01.2025 вбачається, що 08.01.2025 ТОВ «Мілоан» здійснило переказ грошових коштів у сумі 7100,00 грн на карту 444111ХХХХХХ1660 згідно договору №101926724 , отримувач ОСОБА_1 .
Позивачем до матеріалів позовної заяви долучено відомість про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» згідно кредитного договору №101926724 укладеного з ОСОБА_1 
28.07.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28072025, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить клієнту. 
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр Боржників кількістю 3730.
Відповідно до Реєстру боржників №3 від 29.07.2025 до Договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №101926724 від 08.01.2025 в сумі 19 566,62 грн, з яких: 6 390,00 грн – сума заборгованості за основним боргом; 3 474,18 грн – сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 3 479,00 грн сума заборгованості за комісією за обслуговування кредиту; 6 223,44 грн - сума заборгованості за неустойкою.
Згідно із частинами третьою та шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Як передбачено частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд вважає доведеним факт підписання ОСОБА_1 електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відтак укладення договору узгоджуються з вимогами статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
Як передбачено п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
За положенням ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Положеннями ст.ст.1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, аналіз матеріалів справи та викладене свідчить про наявність доказів на підтвердження того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце, документи, надані позивачем, містять відомості про те, що право вимоги за кредитами відповідача увійшло до пакету передачі активів на користь позивача. 
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Факт отримання кредитних коштів стороною відповідача не заперечується, відповідачем визнано позов в частині заборгованості по тілу кредиту.
Суд відхиляє заперечення сторони відповідача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, оскільки будь-яких доводів безпідставності нарахування таких у відзиві не зазначено. Суд враховує, що проценти за користування кредитними коштами нараховані в межах строку кредитування та їх розмір визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України. Також стороною відповідача не надано власного розрахунку заборгованості, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі № 753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. 
За таких обставин, керуючись п.4. ст.611 (у частині обов`язку щодо відшкодування збитків), ч.ч.1,2 ст.623 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідачазаборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6 390,00 грн та за процентами за користування кредитом в розмірі 3474,18 грн, загальна сума стягнення 9864,18 грн. 
Щодо нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача комісії за обслуговування кредиту у розмірі 3 479,00 грн слід зазначити таке. 
Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. 
Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. 
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що «згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Умови кредитного договору не свідчить, що встановлена комісійна винагорода за послуги, пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, передбачає їх надання більше одного разу на місяць, тому умова кредитного договору щодо сплати комісії є нікчемною. 
Отже, позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки урозмірі 6 223,44 грн, оскільки згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, позов задовольняється частково.
Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд виходить з наступного.
Як підставу для звільнення відповідача від сплати судового збору, представник відповідача послалася на ст.8 Закону України «Про судовий збір».
За приписами п.1, п.п. «а» п.2 ч.1, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці.Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
У п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад,довідка продоходи,про складсім`ї,про наявністьна утриманнінепрацездатних членівсім`ї,банківські документипро відсутністьна рахункукоштів,довідка податковогооргану проперелік розрахунковихта іншихрахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Відтак, законом визначено вичерпний перелік умов за яких сторона може бути звільнена від сплати судового збору.
Представник відповідача зазначила, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, при цьому до клопотання не долучено відомостей про його майновий стан. 
Суд звертає увагу, що саме лиш посилання на те, що він є військовослужбовцем та учасником бойових дій без оцінки його майнового стану не є підставою для звільнення, зменшення чи відстрочення сплати судового збору відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1342,20 грн., виходячи з наступного розрахунку 9864,18 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 2662,40 грн. (ставка судового збору) : 19566,62 грн. (сума заявлених позовних вимог).
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в: 
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №101926724 від 08.01.2025 у розмірі 9864,18 грн, з яких:6 390,00 грн – сума заборгованості за основним боргом; 3 474,18 грн – сума заборгованості за процентами за користування кредитом. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1342,20 грн сплаченого судового збору. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення . 
Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, вул.Лісова, 2, м.Бровари, Броварський район, Київська область)
Відповідач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )
Повне рішення складено 04.05.2026. 

Суддя: В. В. Грабовський