РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року 	справа № 580/1543/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Янківська В.П., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,
встановив:
17 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області №2 від 03.02.2026 року про накладення штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень на фізичну особу-підприємця ФОП ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що оскаржувана постанова прийнята безпідставно та протиправно. Зокрема позивач зазначив, що листом від 24 грудня 2025 року № 3, адресованим Головному управлінню Держпродспоживслужби в Черкаській області, повідомив, про стан виконання рішень № 130, № 131 та № 132, надавши повну інформацію щодо вжитих заходів та додавши підтвердні документи. Зазначені дії повністю відповідають обов`язкам розповсюджувача, визначеним Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», зокрема щодо обов`язку співпрацювати з органом ринкового нагляду, надавати інформацію та сприяти усуненню не відповідностей. ФОП ОСОБА_1 повідомив, що припинив реалізацію газового котла торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24 та здійснив його повернення постачальнику — ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується накладною на повернення № 1 від 11.11.2025 року та листом ФОП Коляди № 14/01/26-1 від 14.01.2026 року. Таким чином, позивач виконав передбачений законом обов`язок розповсюджувача щодо вилучення продукції з обігу та вжиття коригувальних заходів у межах своєї компетенції.
Ухвалою суду від 23.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
До суду надійшов відзив на позовну заяву. У наданому відзиві представник відповідача зазначив, що обмежувальний корегувальний захід, прийнятий рішенням від 02.12.2025 № 132 мав у своєму викладі зміст, що буквально зводився до «вжити заходів шляхом взаємодії у ланцюгу постачання продукції, щодо усунення формальної невідповідності по залишкам продукції». Відповідно до частини другої статті 8 Закону суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом. Зазначене в своїй сукупності cвідчить про те, що виконання вказаного обмежувального (корегувального) заходу має дві складові, реалізація яких у їх сукупності вочевидь і могла би свідчити про виконання даного заходу. Позивач, повернувши товар ФОП ОСОБА_2 , виконав лише першу частину заходу. Щодо усунення формальної невідповідності, то, маючи розуміння щодо часу, необхідного для цього, позивач міг скористатися правом, регламентованим частиною десятою статті 33 Закону, і звернутися до Головного управління з клопотанням про продовження строку виконання рішення. До Головного управління від позивача клопотання про зміну строку виконання рішення не надходило, що, відповідно, дає підстави для висновку про те, що позивачем строк, встановлений для виконання рішення, був розцінений як цілком прийнятний. За результатами перевірки стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02.12.2025 № 132 встановлено, що суб`єктом господарювання не виконано дії, пов`язані зі змістом обмежувального (корегувального) заходу. Рішення не виконане, не може бути визнане результативним.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, є платником єдиного податку 2 (другої) групи та здійснює господарську (економічну) діяльність: (код за КВЕД 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення. 
14.03.2025 позивач придбав у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) товар - газовий котел торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24, серійний номер НОМЕР_4 , штриховий код 8028693897211, дата виробництва 06.2024, виробник: Ferolli S.p.A via Ritonda, (за видатковою накладною № 32 від 14.03.2025 року), який в подальшому продав ФОП ОСОБА_3 (код ДРФО НОМЕР_5 ).
Спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавські області проведено планову перевірку характеристик продукції у ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , магазин «Тепло Опт». 
В результаті проведеної перевірки (Акт перевірки характеристик продукції від 28.10.2025 № 054) встановлено факт розповсюдження продукції, а саме: газовий котел торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24, серійн номер НОМЕР_4 , штриховий код 8028693897211, дата виробництва 06.2024, виробник: Ferolli S.p.A via Ritonda, адреса: 37047, San Bonifacio (VR), Italy, що продукція не відповідача встановленим вимогам технічних регламентів в частині пунктів зазначених нижче: 
пункти 1, 5 Додатку 2 «Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну до обігрівачів приміщень та комбінованих обігрівачів», затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1184; 
підпункт 5 пункту 1 «Технічного регламенту щодо енергетичного маркування обігрівачів приміщень, комбінованих обігрівачів комплектів з обігрівання приміщень, регулятора температури і сонячної установки та комплектів комбінованого обігрівача, регулятора температури і сонячної установки», затвердженого наказом Міністерства енергетики України 07.10.2020 № 646, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 жовтня 2020 р. за № 1048/35331; пункт 34, 48 «Технічного регламенту приладів, що працюють на газоподібному палив», затвердженого постановою КМУ № 814 від 04.07.2018; 
пункти 28, 39 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання», затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1067; 
пункт 32 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання», затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1077; 
пункти 8, 9 «Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайну енергоспоживчих продуктів», затвердженого постановою КМУ від 03.10.2018 № 804. 
Відповідно до видаткової накладної від 30 липня 2025 року № 373 постачальником даної продукції є ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), юридична адреса: АДРЕСА_2 .
Враховуючи зазначене, на підставі наказу Головного управління від 07.11.2025 № 1237 «Про позапланову перевірку», направлення на проведення перевірки від 07 листопада 2025 року № 35 посадовими особами управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління з 27.11.2025 по 02.12.2025, терміном 4 робочі дні, проведено позапланову перевірку характеристик продукції, а саме: газовий котел торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24, серійний номер НОМЕР_4 , штриховий код 8028693897211, дата виробництва 06.2024, виробник: Ferolli S.p.A via Ritonda, адреса: 37047, San Bonifacio (VR), Italy - на дотримання вимог законодавства про державний ринковий нагляд у ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .
В результаті проведеної перевірки (акт перевірки характеристик продукції від 05.12.2025 № 000036) встановлено факт розповсюдження продукції, що не відповідає встановленим вимогам, а саме: газовий котел торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24, серійний номер 2441L80644, штриховий код 8028693897211, дата виробництва 06.2024, виробник: Ferolli S.p.A via Ritonda, адреса: 37047, San Bonifacio (VR), Italy, не відповідача встановленим вимогам технічних регламентів, в частині пунктів зазначених нижче: 
- на приладі, його пакуванні та в супровідній документації відсутня інформація щодо сезонної енергоефективності обігріву приміщень у відсотках (%); 
- вказані в наданій технічній документації параметри корисної ефективності (ККД) приладу Кпд 30% - 90,5%, не відповідають нормам визначеним ТР № 1184 (при 100% номінальної теплової потужності ККД має бути не нижче 86%, при 30% - не нижче 94%); 
на електрообладнанні та його пакуванні не зазначено найменування імпортера та його контактна поштова адреса. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов;
- відсутня інструкція з монтажу/експлуатації приладу українською мовою; 
- для перевірки не надано декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для обігрівачів приміщень та комбінованих обігрівачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1184 від 27.12.2019, Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайну енергоспоживчих продуктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 804 від 03.10.2018, Технічного регламенту щодо енергетичного маркування обігрівачів приміщень, комбінованих обігрівачів комплектів з обігрівача приміщень, регулятора температури і сонячної установки та комплектів з комбінованого обігрівача, регулятора температури і сонячної установки, затвердженого наказом Міністерства енергетики України 07.10.2020 № 646, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 жовтня 2020 р. за № 1048/35331, Технічного регламенту водогрійних котлів, що працюють на рідкому чи газоподібному паливі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 748 від 27.08.2008, Технічному регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015№ 1067.
За результатами позапланової перевірки характеристик продукції, відповідно до частини третьої статті 29 Закону Головним управлінням винесено, зокрема, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02.12.2025 № 132, яким встановлено обмежувальний корегувальних захід:
- «відповідно до статті 29 Закону … вжити заходів шляхом взаємодії у ланцюгу постачання продукції, щодо усунення формальної невідповідності по залишкам продукції: газовий котел торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24, серійний номер 2441L80644, штриховий код 8028693897211, дата виробництва 06.2024, виробник: Ferolli S.p.A via Ritonda, адреса: 37047, San Bonifacio (VR), Italy. Спосіб усунення встановлених порушень визначає виробник/уповноважений представник виробника продукції.». 
Головним управлінням отримано повідомлення позивача, в якому останній зазначив: «…не маю на залишках продукції торгової марки «Ferolli», а саме газових котлів модель DIVA DF24. Весь товар було повернуто постачальнику, а саме ФОП ОСОБА_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). Факт повернення товару підтверджений накладними на повернення копії яких було надано в листі № 1 від 21 листопада 2025 року. Повідомляю що мною було прийняте рішення більше не здійснювати продаж товарів торгової марки «Ferolli», до усунення всіх недоліків у технічних характеристиках виробниками чи постачальниками даної продукції.»
Відповідно до наказу Головного управління від 07.01.2026 № 5-ОД та направлення на проведення перевірки від 07 січня 2026 року № 2 посадовими особами управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління з 14.01.2026 по 19.01.2026, терміном 4 робочі дні, проведено позапланову перевірку стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів за адресою: АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 
19.01.2026 до Головного управління від позивача надійшло «Повідомлення про виконання рішень від 02.12.2025 року № 130,131,132», в якому щодо рішення 130 від 02.12.2025 вказано «…рішення було виконано мною 11 листопада 2025 року шляхом повернення ФОП ОСОБА_2 … Газовий котел торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24 згідно накладної на повернення товару № 1 від 11 листопада 2025 року…».
19.01.2026 заступником начальника відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Черненко С.В. відносно позивача складено протокол № 000002 про виявлене (і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» за результатами перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 02.12.2025 №130. Протокол 20.01.2026 надіслано позивачу та отриманий останнім 29.01.2026. 
20.01.2025 Головним управлінням ФОП ОСОБА_1 надіслано запрошення про участь 03.02.2026 на 11.00 год. в адміністративному провадженні (вих №5.1-04-23 04/278-26). 03.02.2026 позивачем надано Головному управлінню «Пояснення та заперечення на протоколи № 000001 та № 000002 від 19 січня 2026 року».
За результатом розгляду матеріалів справи уповноваженою особою Головного управління 03.02.2026 винесено, постанову № 2 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 на суму 34000 грн за порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»: за результатами перевірки стану виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02.12.2025 № 132 встановлено, що суб`єктом господарювання не виконано дії, пов`язані зі змістом обмежувального (корегувального) заходу, а саме: не вжито заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (при цьому спосіб виконання має право визначати виробник (уповноважена виробником особа, імпортер продукції за дорученням виробника) шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання.
Позивач, не погодившись з прийнятою постановою, звернувся до суду з цим позовом.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції від 02.12.2010 № 2735-VI (далі Закон № 2735-VI).
Відповідно до абзацу 8 статті 1 Закону № 2735-VI державний ринковий нагляд це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Метою здійснення державного ринкового нагляду, зважаючи на приписи частини першої статті 4 Закону № 2735-VI, є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Статтею 10 Закону № 2735-VI регламентовано, що ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом та Законом України Про загальну безпечність нехарчової продукції. Органи ринкового нагляду та сфери їх відповідальності визначаються Кабінетом Міністрів України.
Приписами частини першої статті 11 Закону № 2735-VI визначено, що з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності органи ринкового нагляду:
- проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування) (пункт 4);
- вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (пункт 11).
Частиною першою статті 15 Закону № 2735-VI посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд, наділено правом:
- проводити випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування) (пункт 1);
- вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. За згодою органу ринкового нагляду документи і матеріали, необхідні для здійснення ринкового нагляду, їх копії можуть надаватися йому мовою оригіналу або іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, якщо ця мова є зрозумілою для посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані у строк не більше ніж тридцять робочих днів за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду (пункт 3);
- складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України Про загальну безпечність нехарчової продукції та встановлених вимог (пункт 5).
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 02.09.2015 № 667 (далі Положення 1), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі, зокрема, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності.
Пунктом 7 Положення 1 передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Головне управління діє на підставі Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24 лютого 2020 року № 167 (далі - Положення).
Згідно з підпунктом 9 пункту 4 Положення Головне управління наділене повноваженнями у сфері державного ринкового нагляду.
Частиною першої статті 22 Закону № 2735-VІ передбачено, що, заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону № 2735-VI у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону № 2735-VI орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність:
знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті;
не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом;
не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом;
декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог;
органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною;
вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність.
Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.
У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції (ч. 4 ст. 29 Закону № 2735-VI).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 30 Закону № 2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону).
Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону № 2735-VI приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб`єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов`язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами.
Процедура здійснення контролю стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів регламентована у Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2007 № 1017.
Пунктами 4, 8, 9 Порядку № 1017 встановлено, що суб`єкт господарювання, якого стосується рішення, повинен у встановлений у рішенні строк подати органу ринкового нагляду, що прийняв рішення, повідомлення про його виконання за формою згідно з додатком. Повідомлення про виконання рішення подається суб`єктом господарювання незалежно від ступеня або результативності виконання ним рішення. Суб`єкт господарювання може додавати до повідомлення документи або їх копії, які підтверджують факт результативності виконання рішення.
Перевірка стану виконання рішення починається не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня надходження до органу ринкового нагляду повідомлення про його виконання, а в разі неподання суб`єктом господарювання такого повідомлення в установлений строк - не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня настання такого строку.
Під час проведення перевірки стану виконання рішення орган ринкового нагляду визначає ступінь та результативність виконання суб`єктом господарювання такого рішення.
Пунктом 13 Порядку № 1017 встановлено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути змінені чи скасовані відповідними органами ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлень суб`єктів господарювання про виконання ними рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або за результатами перевірок стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень, проведених відповідно до статті 34 цього Закону. Зазначені рішення також можуть бути змінені за результатами розгляду органами ринкового нагляду клопотань, пояснень, заперечень та інформації, наданих суб`єктами господарювання відповідно до частин десятої і п`ятнадцятої цієї статті. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, внесення змін до таких рішень чи їх скасування приймаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками (головою та членами або уповноваженою особою державного колегіального органу) відповідно до їх повноважень, визначених законами України.
Рішення про скасування та внесення змін до рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів приймаються у порядку, встановленому статтею 33 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції та набирають чинності з дня їх прийняття (п.14 Порядку № 1017).
Відповідальність суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України передбачена статтею 44 Закону № 2735-VІ.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 44 Закону № 2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі:
- невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів (крім юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів - юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування;
- невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів (крім юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів - юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування.
Аналіз зазначених положень ст. 44 Закону № 2735-VI вказує на те, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у разі невиконання ним рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону.
Суд встановив, що за результатами аналізу наданих під час перевірки документів відповідач кваліфікував позивача як розповсюджувача продукції та прийняв рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 02.12.2025 №130, щодо позивача. У свою чергу спірну постанову відповідач прийняв у зв`язку не виконанням дій, які пов`язані зі змістом обмежувального (корегувального) заходу, а саме: не вжито заходів щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (при цьому спосіб виконання має право визначати виробник (уповноважена виробником особа, імпортер продукції за дорученням виробника) шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання.
Під час дослідження правомірності прийняття відповідачем спірних постанов, суд зазначає таке.
Листом від 24 грудня 2025 року № 3, адресованим Головному управлінню Держпродспоживслужби в Черкаській області, позивач повторно повідомив, про стан виконання рішень № 130, № 131 та № 132, надавши повну інформацію щодо вжитих заходів та додавши підтвердні документи.
Зокрема, ФОП ОСОБА_1 повідомив, що припинив реалізацію газового котла торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24 та здійснив його повернення постачальнику — ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується накладною на повернення № 1 від 11.11.2025 та листом ФОП ОСОБА_4 № 14/01/26-1 від 14.01.2026 року. 
Окрім того, позивач повідомив відповідача, що як розповсюджувач не є виробником або імпортером газового котла торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24, не має технічної можливості та правових повноважень здійснювати приведення котла у відповідність до встановлених технічних регламентів, тоді як розповсюджувач зобов`язаний діяти добросовісно, інформувати орган ринкового нагляду та сприяти усуненню порушень, що позивачем і було здійснено. 
Позивачем до листа № 3 від 24.12.2025 додано копію листа ФОП ОСОБА_1 до ФОП Коляди № 1 від 13.01.2026, яким позивач повідомив постачальника про прийняті органом ринкового нагляду рішення, вимагав підтвердити факт повернення товару, усунути формальні невідповідності та вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог. 
Таким чином, позивач не лише виконав вимогу про вилучення продукції з обігу, але й ініціював подальші дії ФОП ОСОБА_2 щодо усунення порушень. 
Листом № 14/01/26 від 14.01.2026 ФОП ОСОБА_4 офіційно підтвердила отримання повернутого газового котла торгівельної марки «Ferolli», модель DIVA DF24 за накладною № 1 та повідомила про усунення невідповідностей, що свідчить про те, що вжиті ФОП ОСОБА_1 заходи були реальними, належними та спрямованими на повне виконання рішень відповідача та його офіційне, повне інформування про всі вжиті заходи та забезпечив належну взаємодію з постачальником (ФОП ОСОБА_4 ).
Аналіз встановлених обставин вказує на те, що позивач вчинив дії для приведення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, у відповідність, а саме: зупинив її реалізацію, вилучив із реалізації та направив продукцію контрагенту, у якого здійснював її придбання (ФОП ОСОБА_2 ) в ланцюгу постачання.
За таких обставин, суд зазначає, що позивач вчинив усі залежні від нього дії для приведення продукції у відповідність встановленим вимогам.
У свою чергу відповідач, застосовуючи до позивача штрафні санкції, не зазначив конкретних дій, які позивач зобов`язаний був вчинити для приведення продукції у відповідність.
Суд врахував, що невиконання вимог контролюючого органу у частині приведення продукції у відповідність зумовлена рішенням контрагентів позивача про утилізацію продукції, відтак бездіяльність у діях позивача відсутня. 
З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що спірні рішення не відповідають ст. 2 КАС України, оскільки прийняті необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та непропорційно, у зв`язку із чим їх належить визнати протиправними та скасувати.
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для ухвалення рішення по суті спору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат з правничої допомоги, суд враховує таке.
У позовній заяві представниця позивача просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн. Зокрема предстанвник позивача зазначила, що вартість послуг адвоката за етап представництва інтересів Клієнта в суді першої інстанції була визначена у сумі 15 000 грн за захист за двома постановами одночасно. Оскільки позови подаються окремо, суму гонорару справедливо поділити навпіл, що становить 7 500 грн на кожен позов.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 132 КАС України такі витрати належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд врахував, що в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представниця позивача подала суду копію договору про надання правової допомоги від 30.01.2026 №19, копію довідки про кількість витрачених годин роботи адвоката згідно договору, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №26/25 від 16.02.2026 на суму 15000 грн, копію акту наданих послуг від 16.02.2026 відповідно до договору про надання правової допомоги №19 від 30.01.2026.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, просила звільнити відповідача від сплати витрат на правничу допомогу. У обґрунтування зазначила, що Кошторисом управління не передбачено відшкодування судових витрат фізичних осіб та витрат на правничу допомогу.
Під час дослідження питання співмірності заявленого розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає таке.
Виходячи із критеріїв співмірності, обґрунтованості та пропорційності, беручи до уваги обсяг витраченого часу для підготовки та подання цієї позовної заяви та доданих матеріалів, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:
Задовольнити повністю позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області №2 від 03.02.2026 року про накладення штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень на фізичну особу-підприємця ФОП ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА