Справа № 309/1974/24
Провадження № 2/309/478/24

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.
за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання зобов`язання за Кредитним договором припиненим, - 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та припинення іпотеки .
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 18 серпня 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №MKA0GK00000172 згідно якого Позичальникові надані кредитні кошти на строк з 18.08.2006 по 18.08.2021 включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 14000євро для купівлі житла та 2145євро на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,21% від суми виданого кредиту. 
В якості забезпечення виконання позичальником вищевказаних зобов`язань між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. 18 серпня 2006 року за реєстровим номером 3876, у відповідності до якого в іпотеку передано цілу житлову квартиру на три житлові кімнати, загальною площею 63,7кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 15 березня 2016 року Хустський районний суд Закарпатської області виніс заочне рішення №309/6036/15-ц, яким задовольнив позовну заяву ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму боргу за кредитним договором №MKA0GK00000172 від 18.08.2006 року в розмірі 11618,16 євро, що за офіційним курсом НБУ від 24.11.2015 становить 297192,53 (двісті дев`яносто сім тисяч сто дев`яносто два) гривень 53 копійок та складається з наступного: 9360,27 євро – заборгованість за кредитом; 1465,58 євро – заборгованість по процентам за користування кредитом 323,40 євро – заборгованість по комісії за користування кредитом, 468,91 євро – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в сумі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 89 копійок.

Вказане рішення Хустського районного суду Закарпатської області суду від 15 березня 2016 року №309/6036/15-ц набрало законної сили 4 травня 2016 року та отримано виконавчий лист Хустського районного суду від 22.06.2016.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2019 ВП №59465466 державним виконавцем Хустського районного суду для ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Шеверя В.Й, відкрито виконавче провадження.
В ході відкритого Виконавчого провадження ОСОБА_1 було погашено заборгованість згідно виконавчого листа в повному обсязі, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №0062910033 від 16.02.2024 та Постановою про закінчення виконавчого провадження від 19.02.2024 №59465466, виданою головним державним виконавцем Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинцем Валерієм Миколайовичем.
Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Пітух В.І. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у їх відсутність, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.
Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» адвокат Гриниха Т.Ю. про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду клопотання, в якому просила завершити розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позову заперечила з підстав, зазначених у поданому відзиві на позов.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
У судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №MKA0GK00000172, згідно якого Позичальникові надані кредитні кошти на строк з 18.08.2006 по 18.08.2021 включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 14000євро для купівлі житла та 2145євро на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,21% від суми виданого кредиту. 
В якості забезпечення виконання позичальником вищевказаних зобов`язань між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. 18 серпня 2006 року за реєстровим номером 3876, у відповідності до якого в іпотеку передано цілу житлову квартиру на три житлові кімнати, загальною площею 63,7кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 15 березня 2016 року Хустський районний суд Закарпатської області виніс заочне рішення по справі №309/6036/15-ц, яким задовольнив позовну заяву ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму боргу за кредитним договором №MKA0GK00000172 від 18.08.2006 в розмірі 11618,16 євро, що за офіційним курсом НБУ від 24.11.2015 становить 297192 (двісті дев`яносто сім тисяч сто дев`яносто два) грн. 53коп. та складається з наступного: 9360,27євро – заборгованість за кредитом; 1465,58євро – заборгованість по процентам за користування кредитом 323,40євро – заборгованість по комісії за користування кредитом, 468,91євро – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в сумі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн. 89 коп. 
Вказане рішення Хустського районного суду Закарпатської області суду від 15 березня 2016 року №309/6036/15-ц набрало законної сили 4 травня 2016 року та отримано виконавчий лист Хустського районного суду від 22.06.2016 року.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2019 ВП №59465466 державним виконавцем Хустського районного суду для ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Шеверя В.Й, відкрито виконавче провадження.
В ході відкритого Виконавчого провадження ОСОБА_1 було погашено заборгованість згідно виконавчого листа в повному обсязі, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №0062910033 від 16.02.2024 та Постановою про закінчення виконавчого провадження від 19.02.2024 №59465466, виданою головним державним виконавцем Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинцем Валерієм Миколайовичем.
Заперечуючи проти позову, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження неналежності, недопустимості або недостовірності фактичних даних, які містяться у зазначеному документі та беззаперечно свідчить, що позивачка виконала свої зобов`язання за кредитним договором шляхом повного виконання судового рішення про дострокове стягнення з неї всієї суми заборгованості.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).
Оскільки статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.
Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
В частині першій статті 575 Цивільного кодексу України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).
Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі (частина перша статті 545 ЦК України).
Згідно зі статтею 593 ЦК України, статтями 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека як забезпечувальне зобов`язання, що має похідний характер від основного зобов`язання, зокрема, припиняється у разі припинення виконанням зобов`язання, виконання якого забезпечене іпотекою.
Законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, адже за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості іпотека припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.
При цьому з огляду на положення статей 1, 7 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється лише в разі припинення у повному обсязі основного зобов`язання, забезпечення якого передбачено іпотечним договором. Тобто часткове припинення основного зобов`язання, зокрема шляхом його виконання, за загальним правилом, не має наслідком припинення забезпечувального зобов`язання.
Такий правовий висновок відображено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 490/11412/17-ц від 14 травня 2021 року.
Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Отже, аналіз вищевказаних положень законодавства свідчить, що припинення іпотеки з інших підстав ніж ті, що визначені в ст. 17 Закону України "Про іпотеку" та ч. 1ст. 593 Цивільного кодексу, можливе лише у випадку, коли така підстава припинення чітко передбачена відповідним Законом України "Про іпотеку" або іншим Законом.
Оскільки зобов`язання за кредитним договором № MKA0GK00000172 від 18 серпня 2006 року припинилось, у зв`язку із фактичним, повним та своєчасним виконанням рішення Хустського районного суду Закарпатської області суду від 15 березня 2016 року №309/6036/15-ц, що підтверджується належними доказами, постановою про закінчення виконавчого провадження від 19.02.2024 ВП 59465466 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавча провадження» (фактичне, повне, виконання рішення) а тому у відповідності до вимог статті 559 ЦК України припинилось право застави (іпотеки).
Заперечуючи проти позову, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження неналежності, недопустимості або недостовірності фактичних даних, які містяться у зазначеному документі та беззаперечно свідчить, що позивачка виконала свої зобов`язання за кредитним договором шляхом повного виконання судового рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 15.03.2016 у справі №309/6036/15-ц.
Наданий Банком розрахунок заборгованості за кредитним договором формується самим відповідачем і даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (ВП-сперозділ) не спростовує.
Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості - зобов`язання за кредитним договором припиняється. 
Системний аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі, кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже, припиняється й дія всіх забезпечувальних договорів.
Відповідного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 6 липня 2016 року №6-118цс16 та КЦС Верховного Суду у Постанові від 14.05.2021 по справі №490/11412/17.
Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання, або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Позаяк зобов`язання за кредитним договором №MKA0GK00000172 від 18.08.2006 припинилось, у зв`язку із фактичним повним та своєчасним виконанням судового рішення Хустського районного суду Закарпатської області суду від 15 березня 2016 року №309/6036/15-ц у відповідності до вимог статті 559 ЦК України припинилась дія іпотечного договору.
В силу пункту 1 частини1 статті 593 ЦК України та частини 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» право застави припинилося у зв`язку з припиненням зобов`язання забезпеченого заставою. Даний правовий висновок відображено в Постанові ВП ВС від 17.04.2018 №522/407/15.
Суд оцінює заперечення про те ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» не заявляв вимогу про стягнення суми згідно ст. 625 України.
Згідно умов укладеного між сторонами іпотечного договору посвідченого 18 серпня 2006 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. за реєстровим номером 3876, зокрема пункту 2,4 передбачено наступне:
Іпотекою за цим договором забезпечується виконання зобов`язання іпоекодавця що випливають з кредитного договору з повернення кредиту у вигляді невідновлюваної лінії в сумі 14000Євро що на момент отримання становило суму 91054грн.53коп. згідно офіційного курсу НБУ, на строк до 18 серпня 2021 року, з сплатою користування відсотків 1% на місяць на суму залишку заборгованості, та винагороди у момент надання кредиту та щомісячної комісії в розмірі 0,21% від суми наданого кредиту
Іпотекою за цим договором також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування:
-Витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет Іпотеки;
-Витрат на утримання і збереження предмета іпотеки;
-Витрат на страхування предмета іпотеки, якщо витрати на страхування предмета іпотеки зроблені за рахунок коштів наданих Іпотекодержателем; 
-Збитків, завданих порушенням умов цього іпотечного договору. 
Отже стаття 625 ЦК України, не є санкцією передбаченою умовами договору іпотеки за неналежне виконання умов кредитного договору та не входять до складу основного зобов`язання, а виступає способом захисту майнового права та інтересу Банку, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
У постанові від 7 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 (провадження №12-189гс19) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, дійшла висновку, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат і трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги, а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.
Отже, можна прийти до висновку, що зобов`язання щодо оплати нарахованих позивачем відсотків за неправомірне користування коштами, інфляційних втрат не входять до основного зобов`язання за кредитним договором та є додатковим до основного, та не охоплено зобов`язаннями за договором іпотеки. Аналогійні правові висновки висловлено в: Постанові КЦС ВС від 3 серпня 2022 року справа №724/136/20, провадження №61-7399св21, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 лютого 2020 року у справі №569/613/19 (провадження №61-18981св19) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі №569/23247/18 (провадження №61-14784св19), Постанові КЦС ВС від 12.08.2021 у справі №757/34955/18.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України: суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати: сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2422грн.40коп. – сплачений судовий збір за задоволені 2 вимоги немайнового характеру та 6666грн.67коп. - витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.509, 526, 546, 575, 593, 598-599, 625 ЦК України, Законом України «Про іпотеку» 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 /місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 /, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 /місце знаходження: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 /, до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» /місце знаходження: 49094, м.Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, №50; ЄДРПОУ: 14360570/ про визнання зобов`язання за Кредитним договором припиненим, - задовольнити частково.
Визнати припиненою іпотеку, згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. 18 серпня 2006 року за реєстровим №3876, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 .
Скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер обтяження: 3625709. яка належить ОСОБА_1 на праві власності, накладену приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. 18.08.2006 за №3625709.
В задоволенні позовної вимоги про визнання правовідносин за Кредитним договором №МКА0GK00000172 від 18.08.2006, укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , - припиненими внаслідок фактичного виконання, - відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422грн.40коп..
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 6666грн.67коп.. 
Повне судове рішення складено 14 листопада 2025 року.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  

Суддя Хустського 
районного суду:  Лук`янова О.В.