Справа № 395/748/26 Провадження № 3/395/372/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м. Новомиргород
Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Орендовський В.А., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №3 Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,
за ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2026 року близько 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 в м. Новомиргород, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, вул. Лесі Українки, буд. 36, керував автомобілем Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився як на місці зупинки, так і в медичному закладі, у встановленому законодавством порядку, чим порушив п.2.5.ПДР.
Повідомлений ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв, клопотань, довідок до суду не надавав.
Проте, в судове засідання з`явився захисник - адвокат Іванов Сергій Іванович, який просив розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та зазначив, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а за кермом вказаного вище автомобіля знаходився його знайомий на ім`я ОСОБА_2 . Після ДТП ОСОБА_1 пересів на сидіння водія, а водій пішов у невідомому напрямку. Матеріали справи та відеозаписи не містять жодного доказу доведеного факту керування ОСОБА_1 вказаним вище транспортним засобом. Свою вину ОСОБА_1 не визнає. Крім того, просив закрити провадження у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши захисника – адвоката Іванова С.І., дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, за таких підстав.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.280 КУпАП посадова особа, в даному випадку суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.251 КПК України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.
Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Оцінюючи допустимість і можливість використання направленого до суду протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 як доказу, то суд керується наступним.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.
У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, перед судом поставлена під обґрунтований сумнів допустимість як доказу протоколу в справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому відповідно до раніше зазначених правових положень та ст.62 Конституції України він не береться судом до уваги. 
Що стосується оцінки інформації, яка є на DVD-диску, зазначена у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення як докази, то суд дослідив всі відеофайли, письмові докази і прийшов до висновку, що вказані докази не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Інших доказів суб`єктом складання протоколу та інших матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суду не надано.
Відтак, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме автомобілем марки Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , суд не вбачає законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
За викладених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ст.130 ч.1 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області. 

Суддя    В.А. Орендовський