Справа № 373/1739/25
Провадження № 2-о/373/6/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Залеської А.О. 
за участі секретаря судових засідань Руденко О.М,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу,
встановив:
Зміст заявлених вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у період з 09.05.2011 по 28.04.2025 - день зникнення безвісти ОСОБА_8 .
Заява умотивована наступним.
ОСОБА_1 після закінчення ПТУ, з 1991 р. працювала на швейній фабриці у м. Переяславі. У 2005 році народила сина ОСОБА_9 , у зв`язку з чим їй як одинокій матері від роботи надали окрему кімнату АДРЕСА_1 , яку вона облаштувала дуже скромно та мешкала там разом із сином. 01.05.2011 через спільну знайому ОСОБА_10 вона познайомилась з ОСОБА_8 , який був з багатодітної малозабезпеченої сім`ї, але дуже самотнім чоловіком, батька він не знав, середньої шкільної освіти не здобув, ніколи не був одруженим, дітей не мав. ОСОБА_8 виявився працьовитим, добрим, чуйним і уважним. Вони сподобались один одному та вже з 09.05.2011 стали проживати однією сім`єю у її кімнаті в гуртожитку, що належить ОСОБА_1 . ОСОБА_8 знайшов порозуміння з її сином, прийняв його як свого та взявся облаштовувати спільний побут. У них був спільний бюджет, спільні плани і спільні покупки. Чоловік ОСОБА_8 мав «золоті руки», працював неофіційно по найму, здебільшого по будівництву, гроші завжди приносив в сім`ю. З ним вони врешті поміняли вхідні двері, поставили металопластикове вікно в кімнаті, переклеїли шпалери, провели водопостачання у кімнату і згодом купили пральну машинку. Також вони поступово придбали нові меблі, холодильник та іншу побутову техніку. Все це робилось і купувалось потроху по мірі накопичення заощаджень (спільних коштів). У них складись сімейні теплі відносини, вони турбувались один про одного. У 2016 році ОСОБА_8 захворів на двостороннє запалення легенів і ОСОБА_1 без вагань усі спільні кошти (заощадження) потратила на його лікування і навіть позичала гроші у знайомих, бо для неї пріоритетом є здоров`я чоловіка. Уесь вільний від роботи час та всі вихідні і всі свята вони були вдвох, їздили до родичів ОСОБА_8 в село Гланишів, а також до сестри ОСОБА_1 в село Гречаники. На десяту річницю спільного життя ОСОБА_8 купив їй ( ОСОБА_1 ) золоту обручку. Шлюб вони не реєстрували, весь час відкладали, оскільки чоловік хотів назбирати грошей та зробити справжнє, незабутнє свято з цього приводу.
22.02.2025 чоловіка заявниці ОСОБА_8 призвали на військову службу, а вже 28.04.2025 під час виконання бойового завдання він зник безвісти в районі н.п. Кучерове Курської області. Коли ОСОБА_8 був в навчальному центрі в н.п. Десна в Чернігівській області, ОСОБА_1 зібрала все необхідне та відправила йому посилку. При кожній можливості вони спілкувались з ним по телефону, вели розмову про реєстрацію шлюбу через мобільний додаток «Дія», однак ОСОБА_8 не зміг встановити його на свій телефон. Востаннє ОСОБА_1 розмовляла зі своїм чоловіком 20 квітня 2025 року, він сказав, що його повезуть на позиції міняти хлопців. Наступні дні після цього телефонного зв`язку з ОСОБА_8 не було. Зі сповіщення, яке надійшло одному з його братів, ОСОБА_1 дізналась, що її чоловік ОСОБА_8 зник безвісти 28.04.2025 при виконанні бойового завдання. 
Встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для заявниці має юридичне значення, оскільки тоді вона, як член сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця матиме право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України, а також зможе реалізувати свої права, визначені у ст. 6 «Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», у тому числі право на отримання достовірних даних про місцеперебування особи, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме), право на отримання інформації про хід та результати проведення розшуку безвісно зниклого чоловіка тощо. У подальшому, якщо буде встановлено факт загибелі (смерті) її чоловіка, вона як жінка, яка проживала з ним однією сім`єю матиме право на отримання одноразової грошової допомоги згідно положень ст. 16, ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Процесуальні рішення та дії у справі.
02.07.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та одночасно витребувано інформацію з Переяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ МЮ України (м. Київ) про наявність у зниклого безвісти ОСОБА_8 близьких родичів, які можуть бути заінтересованими особами у справі, а також про наявні зареєстровані шлюби ОСОБА_11 та ОСОБА_8 з іншими особами. 
19.09.2025 ухвалою суду за клопотанням представника заявника ОСОБА_12 на підставі інформації, отриманої на запит суду з органу РАЦСу до участі у справі залучено (як заінтересованих осіб) рідних по матері братів та сестру (найближчих родичів) зниклого безвісти ОСОБА_8 , а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Позиція інших учасників справи щодо заявлених вимог.
18.07.2025 представник військової частини НОМЕР_1 (заінтересована особа), який дії на підставі довіреності, - ОСОБА_13 через підсистему «Електронний суд» направив суду пояснення по суті справи, в яких зазначив, що у зниклого безвісти ОСОБА_8 є рідні брати та сестра, а тому ймовірний спір про право щодо отримання соціальних пільг та допомог, визначених законом у разі зникнення безвісти військовослужбовця за особливих обставин. Також представник виклав заперечення щодо обґрунтованості та доведеності самого факту, надав критичну оцінку доводам та доказам заявника. Вказав на відсутність правових (юридичних) наслідків такого факту для ОСОБА_1 , пославшись на п. 6 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих або зниклих безвісти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 (зі змінами), де серед отримувачів частини грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти чи перебуває в полоні, немає таких члена сім`ї як жінка, чоловік, які проживали з військовослужбовцем без реєстрації шлюбу. З огляду на викладене просив залишити заяву без розгляду на підставі п. 4 ст. 315 ЦПК України (а.с.90-95). 

30.07.2025 представник Міністерства оборони України (заінтересована особа) ОСОБА_14 через підсистему «Електронний суд» направила пояснення, в яких виклала заперечення по суті справи та заявлених вимог. Вказала на відсутність правових підстав для задоволення заяви, оскільки за змістом ст. 21, 27,36 СК України лише із зареєстрованого шлюбу можуть виникати права та обов`язки подружжя. Мета факту, який просить встановити ОСОБА_1 з посиланням на ч.1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», у тому числі: щоб як члену сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця мати право на отримання достовірних даних про місцеперебування особи, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме), право на отримання інформації про хід та результати проведення розшуку безвісно зниклого чоловіка, - не потребує ухвалення судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю зі зниклим безвісти, адже, у ч.5 цієї статті йдеться про те, що будь-які громадяни (не лише члени сім`ї зниклого безвісти), громадські об`єднання, юридичні особи приватного права можуть за їх згодою залучатися Національно поліцією України до розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Такі (залучені) особи і організації наділяються правом отримувати від державних органів інформацію про особу, зниклу безвісти, маршрут та територію, на яких доцільно проводити розшук. Тобто, ОСОБА_1 може реалізувати свої права на розшук чоловіка через п. 5 ст. 6 Закону. Також представник міністерства оборони, як і представник військової частини, звертає увагу, що жінка, яка проживала з чоловіком (військовослужбовцем, який зник безвісти) без реєстрації шлюбу у відповідності до законодавства не має права на виплату їй нарахованого грошового забезпечення військовослужбовця згідно Порядку №884. Тому судове рішення про встановлення відповідного факту не матиме відповідних юридичних наслідків для заявника. Заявлена мета цього факту зводиться до отримання соціальних пільг, виплат та компенсацій, як члену сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, що вказує на потенційний спір про право, адже інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Окремо представник виклав заперечення щодо доведеності факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_8 як чоловіка та жінки, вказав на недостатність доказів тому, що вони мати усталені відносини притаманні сім`ї. Представник ОСОБА_14 просила залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 6 ст. 294 ЦПК України (спір про право) або відмовити в задоволенні заяви по суті (а.с.144-155).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 направив суду письмову заяву, в якій він повідомив, що підтримує заяву ОСОБА_1 та підтверджує, що заявниця та його брат ОСОБА_8 з 2011 року по день його зникнення проживали однією сім`єю як жінка та чоловік, вели спільне господарство, мали спільний побут і спільний бюджет, разом здійснювали ремонт в кімнаті, купували меблі та інше. Приїздили в гості до нього на свята (а.с.179).
Заінтересована особа: ОСОБА_5 направив суду письмову заяву, в якій повідомив, що підтримує заяву ОСОБА_1 і просить її задовольнити. Підтверджує, що заявниця та його брат ОСОБА_8 тривалий час з 2011 р. по день його зникнення проживали однією сім`єю як жінка та чоловік (а.с.180).
Заінтересована особа: ОСОБА_6 заявлені вимоги визнав в суді, а також взнав усі обставини, викладені в заяві ОСОБА_1 . Підтвердив, що заявниця та його брат ОСОБА_8 дійсно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка з 2011 року без реєстрації шлюбу та надав згоду бути допитаним як свідок.
Інші залучені судом заінтересовані особи: два брати та сестра ОСОБА_8 до суду не з`явилися, пояснень суду не направили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_12 підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заяві та на надані докази. Представник наголосила, що ОСОБА_1 не втрачає надію, що її чоловік ОСОБА_8 живий, можливо в полоні, а тому вона прагне відшукати його. Їй також важливо забрати його речі з військової частини, які до цього часу їй не віддали. ОСОБА_1 , як член сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, хоче користуватися усіма можливостями, правами та соціальним захистом у порядку, визначеному законом. Саме для цього їй необхідно встановити відповідний факт, що має юридичне значення.
Представниця заінтересованої особи - Міністерства оборони України, ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримала письмові пояснення стосовно того, що заява про не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки, на думку представника заінтересованої особи, існує спір про право. При вирішенні спору по суті просила суд критично віднестись до доказової бази, наданої заявником та зважити на недостатність доказів на підтвердження факту, про встановлення якого просить заявник

Фактичні обставини згідно показань свідків та письмових доказів
Свідок ОСОБА_6 суду показав, що знає ОСОБА_1 приблизно п`ятнадцять років. Вона та її син ОСОБА_9 з 2011 року стала проживати однією сім`єю з його братом ОСОБА_15 у кімнаті гуртожитку по АДРЕСА_2 . То була кімната ОСОБА_1 . У брата особистого житла не було. Він (свідок) був у них не раз в гостях, знає обстановку в кімнаті та те, що його брат разом з ОСОБА_1 робили ремонт, купували меблі, техніку. Брат ОСОБА_8 ніколи не був жонатий та раніше (до ОСОБА_1 ) з жодною жінкою сім`єю не проживав. Він працював по будівництву, багато чого вмів робити, як з`явилась у нього жінка ( ОСОБА_1 ), то він став братись за всяку роботу, багато працював аби заробити гроші в сім`ю. Видно було, що він як чоловік взяв на себе відповідальність за ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_9 . Він (свідок) спостерігав лише теплі стосунки між ними, видно було, що вони люблять один одного. Свою жінку ОСОБА_1 брат ОСОБА_8 інакше як « ОСОБА_1 » не називав, а вона його звала « ОСОБА_18 ». У вільний від роботи час вони завжди були разом, часто приїздили в АДРЕСА_3 , де проживала їхня мати ОСОБА_19 та збиралась уся багатодітна сім`я. Брат ОСОБА_8 хотів одружитись з ОСОБА_1 , хвалився, що купив їй обручку та казав, що збиратиме гроші на весільну подорож. ОСОБА_1 вся їхня велика сім`я прийняли дуже добре. Сповіщення про зникнення брата ОСОБА_8 було виписане на ім`я одного з їхніх братів по матері ОСОБА_3 , який теж служить, а тому письмове повідомлення з відділу ІНФОРМАЦІЯ_12 від 05.05.2025. отримав він. Після звістки про зникнення безвісти його брата ОСОБА_8 . ОСОБА_1 була дуже пригнічена, на певний час замкнулась в собі і навіть зараз часто плаче. Вона досі чекає його. 

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що з ОСОБА_8 особисто вона познайомилась восени 2010 року, коли він прийшов копати до неї копати картоплю за винагороду. В розмові вона дізналась, що він із села, освіти в нього немає, нормально читати і питати він не вміє, виріс в багатодітній сім`ї і дуже самотній. При цьому вона розгледіла в ньому хорошого хлопця, відповідального, чесного, доброго. Навесні 2011 р. ОСОБА_8 лагодив у неї паркан та наводив порядок у дворі. Принагідно вона згадала про знайому з гуртожитку самотню жіночку ОСОБА_1 , яка була одинокою мамою, мала тоді сина ОСОБА_9 6-ти років. Вона позвала її до себе під приводом попрацювати кілька днів в парнику і ОСОБА_1 прийшла 01.05.2011 зі своїм сином. Тоді вона їх познайомила з ОСОБА_15 . Знайомство видалось вдалим. Вони швидко порозумілись і вже 09.05.2011 ОСОБА_8 сказав, що йде жити до ОСОБА_1 в гуртожиток. Вона час від часу цікавилась як у них складається сімейне життя. ОСОБА_8 почав змінювався на краще, став більш мужнім, впевненим в собі, видно було, що взяв відповідальність за сім`ю. Йому дуже хотілось бути потрібним своїй жінці та її дитині. Часто приходив та просив нарвати хоч якийсь букетик для « ОСОБА_1 ». ОСОБА_8 радів з того, що ОСОБА_11 разом з дитиною прийняли його рідні. Він старався для сім`ї як міг, розповідав, що почав робити ремонт в кімнаті, має плани купити шафу і взагалі казав, що буде робити все, аби ОСОБА_1 було комфортно. Була ситуація, коли ОСОБА_8 потрапив в лікарню у важкому стані і ОСОБА_1 бігала до нього чи не щодня, купувала ліки, ні в чому не відмовляла, хоч і жили вони дуже скромно. На її погдяд у них були справжні сімейні відносини, тривалі, усталені, притаманні подружжю. ОСОБА_8 казав їй, що планує купити жінці обручку. Після того як його призвали на військову службу ОСОБА_1 дуже переживала, щоб у нього все було і одяг і взуття, щоб не мерз. 20.04.2025 їй (свідку) зателефонував ОСОБА_8 , сказав, що за два дні вони йдуть в бій та попросив допомогти їм з ОСОБА_1 зареєструвати шлюб. Вона порадила спробувати через додаток «Дію», але він сказав, що не знає як його підключити. Вона чула в слухавку, що ОСОБА_8 за її порадою до когось підійшов та спитав, але там різко відповіли відмовою. Після зникнення безвісти ОСОБА_8 ОСОБА_1 дуже переживала, місця собі не знаходила. Вона (свідок) підтримувала її, ходила з нею до ІНФОРМАЦІЯ_13, писали заяву про повернення речей ОСОБА_8 , але ОСОБА_1 так нічого і не передали.

Свідок ОСОБА_24 2005 р.н. суду показав, що він є сином ОСОБА_1 . Коли він був у першому класі (2011 рік), то вони з мамою одного дня прийшли до вчительки ОСОБА_25 і там вони познайомилися з ОСОБА_8 . Згодом він став жити з ними в кімнаті в гуртожитку. Він грався з ним, разом ходили в парк, проводили дозвілля, їздили в село до родичів. До матері ОСОБА_8 ставився добре, ніколи навіть не крикнув. ОСОБА_8 жив постійно з ними, як член сім`ї. Вони з мамою купували все необхідне і йому, і в кімнату. Фактично все, що зараз є в кімнаті (диван, шафа, пральна машина, пилосос, мультиварка, холодильник, телевізор і т.д.) куплено під час спільного проживання матері з ОСОБА_8 . Вони всі разом проводили свята, а також копали картоплю у селі у родичів вітчима. Після того як ОСОБА_8 зник мати ( ОСОБА_1 ) постійно плакала. Зараз заспокоїлась трохи, але речі його береже, все на місці, в кімнаті. Вона вірить чекає його і досі. 

Свідок ОСОБА_26 показала, що знає ОСОБА_1 майже 20 років, відтоді, як та разом з дитиною вселилась в гуртожиток по АДРЕСА_2 . Останні 14 років ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_8 . Вони здружились сім`ями і стали ходити в гості один до одного. Після появи ОСОБА_8 почався ремонт в кімнаті Тетяни, купувались нові меблі, побутова техніка. Вона була свідком, як ОСОБА_8 повернувшись з роботи, приніс та поклав на стіл перед ОСОБА_1 зароблені гроші. Також вона чула, як ОСОБА_8 розмірковував в голос де краще поставити пральну машину та як розмістити шафу-купе, бачила як він вішав новенький телевізор. ОСОБА_8 постійно проживав з ОСОБА_1 ,у них були сімейні відносини, дуже теплі, інакше як «моя ОСОБА_1 » він її не називав. ОСОБА_8 позитивна і порядна людина і сім`я у них з ОСОБА_1 була зразкова, справжня, побудована на повазі один до одного і любові, що рідко буває в зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_1 турбувалась про свого чоловіка як дружина, хвилювалась, коли він хворів, а після того як його призвали на військову службу, одразу стала збирати посилку, розпитувала, що їм (солдатам) там потрібно, чого не вистачає. На початку травня 2025 року вона побачила заплакану ОСОБА_1 та дізналась від неї, що її чоловік ОСОБА_8 пропав безвісти під час виконання бойового завдання. ЇЇ (свідка) чоловік теж пропав безвісти раніше і такі сумні обставини їх з ОСОБА_1 ще більше зблизили. 

Свідок ОСОБА_27 суду повідомила, що знає заявницю давно, ще з училища. Вони разом починали свій трудовий шлях на одному швейному підприємстві. Від коротких романтичних стосунків ОСОБА_1 народила сина та була одинокою матір`ю, мала дуже скромний достаток, багато в чому собі відмовляла. Більше десяти років назад у ОСОБА_1 з`явився чоловік ОСОБА_8 , який почав жити з нею в кімнаті гуртожитку по АДРЕСА_2 . Вона теж проживає в тому гуртожитку та бачила ОСОБА_8 майже щодня, то вранці, як він виходить на роботу, то увечері на кухні, то під час прибирання (чергування) внизу на «прохідній». Також біля гуртожитку ОСОБА_8 допомагав облаштовувати дитячий майданчик. Вона бачили їх у двох на базарі і в місті, а також в гостях у спільних знайомих. ОСОБА_8 та ОСОБА_1 виглядали як подружжя і відносини у них були сімейні. Коли ОСОБА_8 призвали до війська ОСОБА_1 дуже бідкалась, місця собі не знаходила, збирала речі, щоб від привити посилку. Вона важко сприйняла те, що він зник безвісти.

Свідок ОСОБА_29 1955 р.н. показала суду, що вона проживає в гуртожитку на одному поверсі із заявницею. ОСОБА_1 спочатку проживала одна з дитино, а потім, як її син ОСОБА_9 пішов до школи, у неї з`явився чоловік ОСОБА_8 . Чи були вони розписані свідок не знає, але повідомила, що прожили вони як сім`я. Вона впевнена, що мешканці в гуртожитку їх сприймали не інакше як подружжя. Вона (свідок) часто бачила у вікно як вони повертаються з магазину - він сумки несе, а вона поряд. Також бачила як виходять з гуртожитку у трьох (разом з дитиною), здебільшого у вихідні. Жили вони мирно і дружно, ніколи ніяких скандалів вона не чула. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_1 прибирали місця загального користування в гуртожитку (в порядку чергування). Вона бачила ОСОБА_8 також на кухні, коли той розігрівав їжу.

Свідок ОСОБА_30 повідомила, що вона є невісткою сестри ОСОБА_8 (заміжня за його племінником) та вже десять років знає його дружину ОСОБА_1 , з якою ОСОБА_8 проживає в гуртожитку в м. Переяславі. Вона (свідок) з чоловіком мешкають в АДРЕСА_3 , а коли бувають у місті то заходять в гості до ОСОБА_32 та ОСОБА_23 , які їх радо приймали. Вони удвох та разом з малим (сином ОСОБА_9 ) на вихідні приїздили в село, а також - на всі свята, востаннє були на дні народженні сина свідка - ОСОБА_33 13.01.2025 р. Тоді вони залишились на ночівлю. Також ОСОБА_8 разом з ОСОБА_1 були на похоронах його матері - ОСОБА_34 , та сестри ОСОБА_35 (свекруха свідка), які померли у 2024 р. 

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кливини Поліського району Київської області. Його матір`ю є ОСОБА_36 , а відомості про батька: « ОСОБА_37 » записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 21-22).
ОСОБА_36 (мати ОСОБА_8 ) померла у віці 68 років ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Гланишів Бориспільського району Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 (а.с.14).
Згідно листа-відповіді ЦНАП виконавчого комітету Переяславської міської ради від 04.07.2025 №20-14-399 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованим за адресою; АДРЕСА_3 . За цією ж адресою зареєстровані ще сім осіб: брати, племінники, племінниці. Також були зареєстровані: ОСОБА_3 (брат) - вибув до Броварського району; ОСОБА_38 (сестра) - померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_39 (мати) - померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.79).
Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 08.05.2025 депутата міської ради та довідки ЦНАП від 15.06.2025 №1007 за адресою: АДРЕСА_4 фактично проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_14 №186 від 05.05.2025 зник безвісти 28.04.2025 (а.с.23-24).
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_4 від 30.12.2010, що видане Відділом комунального майна Переяслав-Хмельницької міської ради, кімната за адресою: АДРЕСА_4 на підставі рішення виконавчого комітету від 28.12.2010 № 908-20 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_24 . Загальна площа кімнати 13,50 кв.м.(а.с.25)
Родинні відносини заявниці - ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_7 підтверджуються Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с.26) 
Копією Трудової книжки НОМЕР_6 від 01.06.1991 (витяг) на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується, що заявниця дійсно навчалась в СПТУ №22 м. Переяслав Хмельницькому з 01.09.1990 по 30.06.1991, після закінчення якого працювала на посаді швачки на підприємствах міста (а.с.27-31)
Копіями наявних у заявника медичних документів підтверджуються пояснення заявниці, що ОСОБА_8 під час їх спільного проживання, у період з 10.05.2016 по 25.05.2016 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні Переяслав-Хмельницької ЦРЛ з приводу захворювання легенів (пневмонія) та з 26.08.2021 по 29.08.2021 - на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Київська обласна клінічна лікарня» з приводу видалення гранульоми обличчя та періодонтиту зубів (а. с.32-33). 
Товарним чеком ювелірної мережі «Золотий вік» (м. Переяслав, вул. Богдана Хмельницького, 126) та паспортом на ювелірний виріб від 09.05.2021 підтверджується придбання обручки із золота вагою 1,2 г. розміром 16 для ОСОБА_1 , яку згідно пояснень заявниці та показань свідків купив ОСОБА_8 на 10-ту річницю їхнього спільного проживання (а.с.34).
Надані суду товарні чеки, видаткові накладні та інші документи підтверджують показання заявника та свідків про придбання ОСОБА_1 у період її спільного проживання з ОСОБА_8 побутових речей та приладів, зокрема: пральна машина напівавтомат придбана 28.11.2015; металопластиковий склопакет (вікно) - 05.05.2017; тумба - 03.09.2017; холодильник - 19.12.2017; софа/диван - 02.09.2018; ноутбук Asus - 03.02.2019; мультиварка - 24.11.2019; блендер - 20.07.2020; пилосос 21.06.2020; шафа - 03.07.2021; пральна машина автомат 20.03.2021; комплект меблів- 03.07.2022; телевізор Samsung - 18.03.2023; мікрохвильова духовка - 21.04.2024 (а.с.45-54).
Фотознімки за період із січня 2012 р. по січень 2025 р., які прокоментовані заявницею та свідками, свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 мали спільний побут у кімнаті гуртожитку, вони разом відпочивали вдома та в місті, а також були в гостях у родичів ОСОБА_8 (а.с.60-67)
Сукупність квитанцій про оплату комунальних послуг за 2021 - 2025 р.р. свідчить про утримання кімнати гуртожитку за адресою АДРЕСА_4 під час спільного проживання заявниці та ОСОБА_8 (а.с.35-43).
Відповідно до інформації Переяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області № 1035/30.7.32а від 15.07.2025 актових записів про державну реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, народження дітей відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та актових записів про державну реєстрацію шлюбу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в архіві відділу не виявлено (а.с.116).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
За змістом облікової картки до військового квитка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі сімейний стан особою, яка заповнювала картку, вказано «неодружений» та зазначено імена чотирьох братів з числа родичів та їх адреса: АДРЕСА_3 . Також міститься відмітка про проходження медичного огляду 21.02.2025 та про зняття ОСОБА_8 з обліку №2 у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_12 та направлення (вибуття) 22.02.2025 до в/ч НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с.210)
Згідно експрес-накладної ТОВ «Нова пошта» № 59001330349723, відділ. №2 у м. Переяславі ОСОБА_1 (відправник) 04.03.2025 здійснила відправлення посилки на ім`я ОСОБА_8 (одержувач) в смт. Десна Чернігівської області, відділення №1 (а.с.44).
Відповідно до наданих суду скріншотів з мобільного телефону ОСОБА_1 щодо телефонних з`єднань з абонентом на ім`я « ОСОБА_18 » ( ОСОБА_8 ) відмічається їх активне спілкування (вхідні та вихідні дзвінки) у кінці лютого, березні, квітні 2025 року. Останні з`єднання по мобільному зв`язку між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (абонент « ОСОБА_18 ») зафіксоване 20.04.2025 о 14:50, тривалістю 26 хв 29 с. (а.с.55-59).
05.05.2025 за адресою реєстрації ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 ) на ім`я брата ОСОБА_3 надійшло сповіщення сім`ї №186 від 05.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_9 про те, що солдат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водій механізованого взводу механізованої роти батальйону військової частини НОМЕР_1 , призваний на службу за мобілізацією 22.02.2025, захищаючи територіальну цілісність та суверенітет України, зник безвісти 28.04.2025 в районі н.п. Кучерове Курської області під час виконання бойового завдання. (а.с.20).
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.06.2025 «Про результати службового розслідування», яке проведено з 30.05.2025 по 09.06.2025, встановлено, що 28.04.2025 поблизу н.п. Кучерове Курської області водій ІНФОРМАЦІЯ_16 військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_8 разом з чотирма іншими військовослужбовцями зник безвісти в ході бойових дій. Так, як їх тіла не було знайдено та евакуйовано по теперішній час командиром В/Ч визначено: вважати (у тому числі ОСОБА_8 ) такими, що зникли безвісти за особливих обставин під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини та виконання бойового завдання згідно із бойовим розпорядженням командира БТГр « ІНФОРМАЦІЯ_10 » … №50 дск від 20.04.2025 (а.с.193-195)
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 за заявою ОСОБА_6 слідчим ВП № 1 Бориспільського РУП (м. Переяслав) внесені відомості про кримінальне провадження № 12025111240000226 за ч.1 ст. 115 КК України по факту того, що 28.04.2025 в районі н.п. Кучерове Беловського району Курської області РФ під час виконання бойового завдання зник брат заявника: водій механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.219).

Пояснення заявниці, показання свідків та письмові докази не суперечать одне одному та визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Правове регулювання відповідних правовідносин.
Згідно положень частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
В силу ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке привалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.2 ст. 2 ЦПК України).
Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Усталена судова притика визначає, що до юрисдикції цивільних судів відносяться справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (постанова ВП ВС від 18.01.2024 справа № 560/17953/21).
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.
Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження.
Так, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінка без шлюбу (п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України).
За приписами частин 2 та 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік з поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ч.1 ст.75 СК).
За змістом статей 14, 15 Сімейного кодексу України сімейні права і сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою і не можуть бути передані іншій особі. 
Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюб є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 
Отже, в сімейному законодавстві України сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Про ознаки проживання осіб однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
У постанові від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд має установити не лише факт спільного проживання, а й наявність в осіб відносин притаманні подружжю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 Сімейного кодексу України). 
При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у статті 1 Закону України від 19.10.2000 № 2058-ІІІ «Про Всеукраїнський перепис населення» згідно якої домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Як наголосив Верховний Суд для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. 
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у рішенні від 13 липня 2000 року у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (зава № 25735/94) Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Мотиви, з яких виходив суд та висновки суду
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Заявник ОСОБА_1 зазначає про те, що встановлення факту проживання однією сім`єю зі зниклим безвісти військовослужбовцем за особливих обставин необхідне їй: для комунікування з органами військового правління, громадськими організаціями, органами державної влади, уповноваженими на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин по питанню розшуку її чоловіка та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення розшуку; для користування пільгами та іншими соціальними гарантіями, які передбачені законодавством для членів сімей зниклих безвісти військовослужбовців.
Така мета звернення ОСОБА_1 до суду з відповідною заявою є легітимною, оскільки відповідає положенням ст. 3, ч.ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» №2505-VIII від 12.07.2018 (зі змінами), а також ґрунтується на сфері дії Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991. 
У постанові Верховного Суду від 18.02.2026 в справі № 485/2263/24 наголошено, що Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти, забезпечує правове регулювання відносин, пов`язаних із встановленням та обліком, розшуком і соціальним захистом таких осіб, членів їх сімей та їхніх родичів (ст.2,ст.3 Закону).
Відповідно до частин 1-4 статті 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.
Підпунктом 2 пункту 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ передбачено, що дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Згідно абзацу 6 пункту 4 ст. 16-1 Закону №2011-ХІІ до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, зокрема належать: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови, що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.
Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу має юридичне значення, оскільки створює для заявника юридичні наслідки, тобто від цього факту залежить виникнення її особистих та майнових прав як члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця за особливих обставин. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, окрім як рішенням суду. 
Встановлення факту проживання заявниці та ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не породжує спору про право цивільне з його близькими родичами, оскільки згідно зі ст. 6 Закону №2505-VIII виникнення і реалізація відповідних прав не ставиться у залежність від рішення про встановлення факту спільного проживання (висновок Верховного Суду у постанові від 06.03.2026 у справі №215/178/25). 
Доводи представників заінтересованих осіб: Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 , про те, що ОСОБА_1 , яка проживала з ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не має права на виплату грошового забезпечення згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 за №884 , не заслуговують на увагу, оскільки таке тлумачення юридичних наслідків факту, про який просить заявник є вузьким та не відображає усіх передбачених законодавством особистих прав та соціальних гарантій для членів сім`ї військовослужбовців, зниклих безвісти за особливих обставин.
Суд також критично оцінює твердження представника міністерства оборони в частині того, що заявниця може реалізувати свою мету комунікації з органами військового управління та іншими органами уповноваженими на здійснення розшуку зниклих безвісти військовослужбовців через положення ч.5 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин». Відповідне положення стосується зовсім інших правовідносин, пов`язаних із залученням Національно поліцією України громадських об`єднань, фізичних, юридичних осіб приватного права (за їх згодою) до розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Крім того, суд відхиляє аргументи представника Міністерства оборони України стосовно того, що факт проживання однією сім`єю заявника зі зниклим безвісти військовослужбовцем без реєстрації шлюбу в подальшому (у випадку встановлення його смерті) надаватиме заявнику право на отримання одноразової грошової допомоги згідно ч.4 ст. 16-1 Закону, що в перспективі, на думку представника, породжує спір про право. У суді не встановлено інших осіб, які б мали право на отримання відповідної одноразової допомоги. Також, Верховний Суд у постанові від 07.02.2024 у справі № 519//339/23 висловився про те, що між особою та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

В силу частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази подаються учасниками справи в обґрунтування своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом статті 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Враховуючи встановлені вище обставини у контексті правовідносин у цій справі, оцінюючи показання свідків, а також належність, допустимість і достовірність кожного письмового доказу, як окремо так і у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення заявником фактичних обставин спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_4 у зазначений в заявником період, під час якого, як встановив суд, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет з якого здійснювали витрати по придбанню майна в інтересах сім`ї, мали та реалізовували взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю, у тому числі піклувались один про одного. 
Отже, у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, в період з 09.05.2011 по 28.04.2025 - до дня зникнення безвісти останнього. Цей факт не викликає у суду жодного сумніву, повністю підтверджується як письмовими доказами, так і показаннями свідків, а отже є доведеним. 
При цьому, в суді не встановлено наявність спору або будь-яких фактів, які можуть вплинути на права й обов`язки інших осіб. ОСОБА_1 та ОСОБА_8 під час спільного проживання не перебували в зареєстрованому шлюбі з іншими особами.
Суд бере до уваги, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявнику для отримання статусу члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця за особливих обставин з метою реалізувати у зв`язку з цим свої права та отримати гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що у досліджуваній судом ситуації не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 87-89, 90, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_8 ) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_9 ) проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у період з 09.05.2011 по 28.04.2025 - день зникнення безвісти ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано жодним з учасників справи.
Повний текст рішення складено 27.04.2026

Суддя       А.О. Залеська