ЄУНСС: 453/199/26
НП: 1-кп/453/130/26

ВИРОК
іменем України

30 квітня 2026 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
найменування кримінального провадження: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026141300000007 від 12.01.2026 року;
відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:
обвинувачений  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, депутатом та/чи адвокатом/нотаріусом не являється, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «молодший сержант», користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, раніше до кримінальної відповідальності не притягався;
Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 1 ст. 382 КК України;
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
з боку сторони обвинувачення – прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 ; з боку сторони захисту – обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник – адвокат ОСОБА_5 ; 
розглянувши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, у м. Сколе Стрийського району Львівської області, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження, - 

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. 
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, який відповідно до вимог статей 11, 16, 49, 126-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, всупереч вимогам вказаних нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду у частині позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати у цій частині, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення положень статей 68, 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до котрих судові рішення, котрі набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, будучи 18.11.2025 року Сколівським районним судом Львівської області притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, продовжив 11.01.2026 року близько 18:30 год. по автошляху Т-1405 на ділянці, що у с. Волосянка Стрийського району Львівської області, керувати транспортним засобом марки TOYOTA моделі XILUX, державний номерний знак НОМЕР_3 , чим ухилився від виконання постанови Сколівського районного суду Львівської області від 18.11.2025 року за єдиним унікальним номером справи 453/1503/25 та номером провадження 3/453/643/25 у частині позбавлення його права керування транспортними засобами на строк один рік, котра, опісля залишення її без змін Львівським апеляційним судом, 18.12.2025 року набрала законної сили.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності його позиції, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини, щиро покаявся. Зокрема вказав, що дійсно був обізнаним про те, що його у листопаді 2025 року постановою Сколівського районного суду Львівської області за єдиним унікальним номером справи 453/1503/25 та номером провадження 3/453/643/25, котра, після її перегляду в апеляційному порядку, у грудні.2025 року набрала законної сили, з-поміж іншого, було позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік, однак він у січні 2026 року, будучи надалі позбавленим такого права, в силу сімейних обставин, без нагальної на те потреби керував транспортним засобом марки TOYOTA моделі XILUX, державний номерний знак НОМЕР_3 , у с. Волосянка Стрийського району Львівської області, де й був зупинений працівниками поліції. На даний час він розуміє значення своїх дій, обіцяє виправитись, а тому при обранні йому міри покарання покладається на розсуд суду, однак просить його суворо не карати, зокрема обмежитись штрафом, котрий він у присудженому розмірі буде спроможний та обіцяє сплатити. 

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження. 
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_3 суті обвинувачення, який винним себе у скоєнні пред`явленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх обмеженого дослідження, визначений ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки присутні у залі судових засідань сторони кримінального провадження проти цього не заперечували, а обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, ніким не оспорюються. 

Статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні котрого визнається обвинувачений. 
Суд вважає, що у діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і суд також вважає, що дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані за вказаною статтею чинного на час його скоєння КК України, як невиконання судового рішення, тобто умисне невиконання постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, котра набрала законної сили. 

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених у ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини та мотиви кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також особу зазначеного обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, покаявся у скоєному, він позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, він має пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій, має на утриманні одну неповнолітню дитину. 
З урахуванням наведених обставин, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, - у виді штрафу, погодившись таким чином з позицією сторони обвинувачення щодо міри покарання у цьому судовому провадженні. Щодо розміру штрафу, то суд вважає достатнім п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання суд не вбачає. 
З огляду на вказане, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, сукупність встановлених даних про його особу, міру покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, а саме п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.
Питання доцільності застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами кримінального провадження.
Судові витрати на залучення експертів та інші витрати у даному судовому провадженні відсутні.
Суд також, на виконання вимог пункту 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, вважає за необхідне вирішити долю визнаних у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування речових доказів – відеозаписів з нагрудних камер наряду СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, котрий 11.01.2026 року здійснив зупинку транспортного засобу марки TOYOTA моделі XILUX, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , що містяться на DVD-R диску, - у спосіб залишення їх при матеріалах кримінального провадження. 
Керуючись статтями 2, 7, 100, 349, 351, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн..

Рішення щодо запобіжного заходу.
Жоден із визначних чинним КПК України запобіжних заходів щодо засудженого ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не застосовувати.

Рішення щодо речових доказів і документів.
Визнані у даному кримінальному провадженні речовими доказами відеозаписи з нагрудних камер наряду Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції головного управління Національної поліції у Львівській області, котрий 11.01.2026 року здійснив зупинку транспортного засобу марки TOYOTA моделі XILUX, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , що містяться на DVD-R диску, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області 
Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. 

Порядок отримання копії вироку. 
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому ОСОБА_3 та прокурору Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 .

Вирок проголошено у повному обсязі прилюдно 30 квітня 2026 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_6