466/3568/23
1-кп/461/134/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2026 року.  м.Львів 

Галицький районний суд м. Львова

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міженець, Старосамбірського району, Львівської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом 7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з вищою освітою, не одруженого, має двох дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженого, 

за ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, військовослужбовцем правоохоронного органу спеціального призначення - інспектором прикордонної служби 3 категорії - дозиметристом 2 групи інспекторів прикордонної служби « Краківець » (тип А) відділу прикордонної служби « Краківець » (тип Б) 7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, діючи в порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року, ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 3, 22, 24, 65 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел на власне незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з 27.12.2022 по 05.01.2023 вимагав, а 05.01.2023 близько 09.00 год., перебуваючи за адресою: м.Львів, вул. Рєпіна, 13, одержав від ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів в розмірі 500 доларів США, та продовжуючи свої протиправні дії, того ж дня близько 18.10 год., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Куліша, 7 , одержав від ОСОБА_6 для себе частину неправомірну вигоди в сумі 1500 доларів США за здійснення впливу на посадових осіб відділу комплектування 7 прикордонного загону щодо проведення останніми попереднього вивчення та добору його, ОСОБА_6 , як кандидата на військову службу за контрактом у 7 прикордонний загін.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні від надання показань по суті предявленого йому обвинувачення відмовився, покликаючись на положення ст. 63 Конституції України, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України заперечив. 
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини у інкримінованому йому злочині, винуватість ОСОБА_4 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:
- показами свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні надав пояснення про те, що у 2022 році він мав намір проходити військову службу за межами м.Львова у 7 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, з чим звернувся до свого знайомого ОСОБА_7 , який проходив службу у вказаному загоні, який порадив йому звернутися до ОСОБА_4 та надав йому номер телефону останнього. Орієнтовно в грудні - січні він зателефонував ОСОБА_4 та вони домовились про зустріч. У січні 2023 року він приїхав на бічну вулиці Личаківської, де зустрівся з ОСОБА_4 . ОСОБА_6 повідомив, що зустріч відбувалася в автомобілі марки білий «BMW», де він сказав, що хоче служити та у якому загоні, на що ОСОБА_4 йому відповів, що це буде коштувати 2000 доларів США, що не всі гроші йому, назвав особу що вирішить питання. На наступній зустрічі з ОСОБА_4 , яка відбулася на вул. Лисенка, 16 у м.Львові, де був також присутній ОСОБА_8 , він написав заяву. Після цього, на наступний день йому зателефонував ОСОБА_4 , запропонував зустрітися та повідомив, щоб він мав із собою грошові кошти. На призначеній зустрічі, яка відбулася на вул. Рєпіна у м.Львові, біля військового госпіталю, він передав ОСОБА_4 500 доларів США, однак останній обурився через те, що було надано не всю суму грошових коштів, погрожував що він піде зразу на схід, бо невідповідально віднісся до питання, та сказав, що до вечора необхідно надати ще 1500 доларів США. Після цього, ОСОБА_4 поклав грошові кошти до водійських дверей автомобіля марки «BMW» та пішов до 7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, де на прохідній зазначив, що він від ОСОБА_9 та йому потрібен ОСОБА_10 , а його відповідно запитали чи він ОСОБА_6 та надали бланки заяв для вступу на військову службу. Також, ОСОБА_6 повідомив, що цього ж дня він позичив 1500 доларів США, близько 17-18 год. зустрівся з ОСОБА_4 біля ТЦ «Форум» у м.Львові, сів до його автомобіля марки «BMW» та поклав грошові кошти на коробку передач, куди вказав обвинувачений. Після цього ОСОБА_4 було затримано; 
- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив про те, що він працював заступником начальника відділу кадрів Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України , до його обов`язків входило безпосередня організація кадрової роботи регіонального управління, планування роботи підрозділу, залучення підлеглих, ведення протоколів засідання комісії, за відсутності начальника відділу кадрів - виконання його обов`язків. Свідок повідомив, що за своїми посадовими обов`язками він здійснював координаційну діяльність як відділів кадрів, так і відділів комплектування, що визначено відповідними Положеннями. ОСОБА_11 зазначив, що у грудні до нього звертався обвинувачений ОСОБА_4 , який цікавився, чи здійснюється набір цивільних осіб на контрактну службу до Державної прикордонної служби України, оскільки на території України діє правовий режим воєнного стану, відтак можливі якійсь зміни. ОСОБА_4 повідомив, що родич його товариша бажає вступити на службу за контрактом. Свідок повідомив, що він телефонував до начальника відділу комплектування 7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_10 та повідомив, що до нього може звернутися громадянин, який бажає проходити службу за контрактом, та просив надати кандидату відповідні документи та консультацію щодо проходження відбору. ОСОБА_11 повідомив, що рішення щодо прийому на службу приймає командир; 
- показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні повідомила, що безпосереднім її керівником був ОСОБА_10 . ОСОБА_6 подав анкету на проходження служби за контрактом, після чого ним було пройдено тест, який необхідно проходити усім кандидатам, однак він його не завершив та мав з`явитися для здачі такого в інший визначений час; 
- показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні повідомив, що до нього зателефонував ОСОБА_11 з приводу проведення відбору на службу. Відтак у січні 2023 року кандидат ОСОБА_6 з`явився до відділу комплектування 7 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, заявив про своє бажання проходити службу, подав анкету встановленого зразка та інші необхідні документи. ОСОБА_6 був скерований проходити тести, які він не склав, оскільки кудись поспішав, відтак йому було запропоновано іншу дату складання тесту, однак більше він не з`являвся; 
-показами свідка ОСОБА_8 який в судовому засіданні зазначив, що був залучений до заходів НСРД, проводив технічні заходи, зокрема вручення коштів. Службовими особами провокацій хабаря не вчинялося, усі дії проводились в межах процесуального закону, про що ним складено відповідний протокол;
-показами свідка ОСОБА_13 який в судовому засіданні показав, що знає, що обвинувачений був затриманий. З обвинуваченим познайомився в Угринові в 2017 році, у грудні 2022 року він зателефонував до обвинуваченого, знав що він працює в прикордонній службі на посаді інспектора, обміняв його з ОСОБА_6 телефонами, щоб вони спілкувались напряму;
- показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив те, що він проходив військову службу, та був при затриманні, оскільки був понятим. 05.01.2023 близько 08:00 год. він перебував на вул. Личаківській у м. Львові, де до нього підійшли працівники Служби безпеки України та запросили до проведення слідчих дій в якості понятого. Свідок повідомив, що він був присутнім при огляді та поміченні грошових коштів при затриманні ОСОБА_15 та при проведенні обшуків. Обвинуваченому було розяснено його права, зауважень не було; 
- показами свідка ОСОБА_16 , який в суді показав, що служив у Збройних Силах України, знає ОСОБА_4 , оскільки був понятим. Перебуваючи у м. Львові 05.01.2023, він був присутнім при затриманні ОСОБА_4 , та при проведенні обшуку автомобіля, до якого він був залучений. В процесі слідчих дій було складено протокол;
- даними, які містяться в повідомленні начальника 1 Головного відділу 6 управління Департаменту військової контррозвідки СБУ ОСОБА_17 від 03.01.2023 №17/6/1/3-4нт, у якому йдеться про створення військовими посадовими особами 7 прикордонного Карпатського загону ЗхР ДПСУ протиправного механізму з одержання неправомірної вигоди /том 2, а.с.8-9/;
-даними, які містяться в протоколі огляду речей, предметів, документів від 05.01.2023, проведеному слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_18 , з якого вбачається, що 05.01.2023 свідок ОСОБА_6 , на виконання вказівки ОСОБА_4 , перебував у приміщенні 7 прикордонного Карпатського загону , під час чого, військовослужбовці 7 прикордонного Карпатського загону надали йому аркуші, які необхідні для вступу на військову службу за контрактом у 7 прикордонний Карпатський загін . Зокрема ОСОБА_6 надав:  взірець автобіографії з друкованим текстом на 1 арк.;  аркуш з назвою «Перелік медичних обстежень» на 1 арк.;  бланк автобіографії на 1 арк.;  аркуш з назвою «Перелік документів для проходження перевірки УВВБ» на 1 арк./том 2, а.с.19-20/;
-даними, які містяться в постанові про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 05.01.2023, згідно якої взірець автобіографії з друкованим текстом на 1 арк.; аркуш з назвою «Перелік медичних обстежень» на 1 арк.; бланк автобіографії на 1 арк.; аркуш з назвою «Перелік документів для проходження перевірки УВВБ» на 1 арк. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 42023141410000001 від 03.01.2023, приєднано до матеріалів кримінального провадження та визначено зберігати при матеріалах справи /том 2, а.с.21-22/;
-даними, які містяться в протоколі огляду та вручення грошових коштів від 04.01.2023 з додатком - ксерокопія грошових коштів /том 2, а.с.23-27, 29-34/;
-даними, які містяться в заяві ОСОБА_6 від 05.01.2023, у яких йдеться про те, що він долучає до матеріалів кримінального провадження грошові кошти в розмірі 500 доларів США та в розмірі 1500 доларів США, для документування незаконної діяльності ОСОБА_4 /том 2, а.с.28, 35/;
-даними, які містяться в протоколі помічення грошових коштів від 04.01.2023 з додатком - ксерокопія грошових коштів /том 2, а.с.36-41/;
-даними, які містяться в протоколі освідування особи від 05.01.2023, проведеному слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_18 , за участю понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_19 , згідно якого ОСОБА_4 добровільно проходив освідування, під час якого ознак світіння виявлено не було /том 2, а.с.44-46/;
-даними, які містяться в протоколі обшуку транспортного засобу від 05.01.2023, проведеному слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_18 , за участю понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_19 , згідно якого проведено обшук автомобіля марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на проїжджій частині на вул.Куліша біля будинку №7, біля якого знаходився ОСОБА_4 . Згідно вказаного протоколу, у транспортному засобі марки «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , виявлено грошові кошти у сумі 1500 доларів США з наступними серіями та номерами купюр у кількості 15 одиниць номіналом по 100 (сто) доларів США: НС 43746600 А, КВ 9299085С G, КВ 46880878 D, НС 27104703 В, КН 21996467 А, НВ 78377152 Q, HF 41312372 С, АВ 44068941 А, АВ 51549816 Е, АВ 19555964 М, КК 18042955 В НВ 66658027 К, КВ 41945629 К, КВ 73849592 D, НК 05390300 С, які ідентичні купюрам, що зазначені у протоколі огляду та вручення грошових коштів від 05.01.2023 /том 2, а.с.47-51/;
-даними, які містяться в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та обшуку затриманого від 05.01.2023, з якого вбачається, що 05.01.2023 о 19:36 год. затримано ОСОБА_4 /том 2, а.с.52-55/;
-даними, які містяться в постанові про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 05.01.2023, згідно якої 1500 доларів США з наступними серіями та номерами купюр у кількості 15 одиниць номіналом по 100 (сто) доларів США: НС 43746600 A, КВ 92990850 G, KB 46880878 D, HC 27104703 B, KH 21996467 A, HB 78377152 Q, HF 41312372 C, AB 44068941 A, AB 51549816 E, AB 19555964 M, KK 18042955 B, HB 66658027 K, KB 41945629 K, КВ 73849592 D, НК 05390300 С, особисті грошові кошти ОСОБА_4 у розмірі 3 400 грн., банківські картки ПриватБанк № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки Iphone 12 pro, чорного кольору з IMEI НОМЕР_5 , мобільний телефон марки Iphone 7 золотистого кольору - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 42023141410000001 від 03.01.2023 /том 2, а.с.52-55/;
-даними, які містяться в протоколі обшуку службових кабінетів 7 прикордонного загону від 05.01.2023, з додатком - вилучені документи, в ході якого виявлено та вилучено: анкета кандидата на військову службу за контрактом ОСОБА_6 від 05.01.2023 на 1 арк.; заява-згода на обробку персональних даних ОСОБА_6 від 05.01.2023 на 1 арк.; заява-згода щодо виконання положень ЗУ «Про очищення влади» ОСОБА_6 від 05.01.2023 на 1 арк.; заява ОСОБА_6 від 05.01.2023 про прийняття на військову службу на 1 арк.; витяг з наказу 7 прикордонного Карпатського загону № 273-ОС від 07.06.2022 «Про особовий склад» на 1 арк.; витяг з наказу 7 прикордонного Карпатського загону № 811-ОС від 24.11.2022 «Про особовий склад» на 1 арк.; витяг з наказу 7 прикордонного Карпатського загону № 804-ОС від 21.11.2022 «Про особовий склад» на 1 арк.; копія посадової інструкції інспектора прикордонної служби 3 категорії - дозиметриста групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « Краківець » (тип А) відділу прикордонної служби « Краківець » (тип Б), затвердженої 16.09.2021 на 3 арк.; копія положення про відділ комплектування 7 прикордонного загону, затвердженого 16.09.2021 на 10 арк.; службова характеристика на ОСОБА_10 на 1 арк.; біографічна довідка на ОСОБА_10 на 2 арк.; біографічна довідка на ОСОБА_4 на 3 арк.; стройова записка відділу комплектування 7 прикордонного загону від 05.01.2023 на 1 арк./том 2, а.с.79-85/;
-даними, які містяться в постанові про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 06.01.2023, згідно якої анкета кандидата на військову службу за контрактом ОСОБА_6 від 05.01.2023 на 1 арк.; заява-згода на обробку персональних даних ОСОБА_6 від 05.01.2023 на 1 арк.; заява-згода щодо виконання положень ЗУ «Про очищення влади» ОСОБА_6 від 05.01.2023 на 1 арк.; заява ОСОБА_6 від 05.01.2023 про прийняття на військову службу на 1 арк. - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 42023141410000001 від 03.01.2023 /том 2, а.с.109-112/;
-даними, які містяться в копіях матеріалів службового розслідування, проведеного в 7 прикордонному карпатському загоні ДПС України /том 3, а.с.14-110/;
-даними, які містяться в висновку експерта за результатами проведення криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №226-Е від 24.02.2023, відповідно до якого «Спеціальна хімічна речовина «Світлячок-М» із жовтувато-зеленою люмінесценцією, що виявлена на поверхні 15 банкнот номіналом по 100 доларів США, косметичного диску із змивами з лівої руки ОСОБА_4 , обеззоленого фільтра із змивами з автомобільної кишені біля коробки передач автомобіля марки «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , має спільну родову належність із наданим для порівняння дослідження зразком спеціальної хімічної речовини «Світлячок-М» /том 3, а.с.120-123/;
-даними, які містяться в протоколах про хід і результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо- та відеоконтролю особи від 06.01.2023 /том 3, а.с.143-148/;
-даними, які містяться у висновоку експерта за результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи у кримінальному провадженні №4202314140000001 №259/23-22 від 24.03.2023, з якого вбачається, що у висловлюваннях особи, позначеної у текстовому відтворенні змісту розмов, зафіксованому у протоколі про результати проведення негласної слідчої дії «М.» ( ОСОБА_4 ), що знаходяться в текстах протоколів від 06.01.2023 №17/6/1/3-35т та від 06.01.2023 № 17/6/1/3-36т інформація, яка знаходиться на оптичних носіях інформації DVD-R №29/2т, №29/3т та електронних носіях інформації micro SD 32gb №29/1 micro SD 32gb №29/4, міститься вимагання коштів від ОСОБА_6 /том 3, а.с.154-160/.
Окрім того, в судовому засіданні судом безпосередньо досліджено DVD-R диск, на якому містяться аудіозаписи розмови, які відбувалися між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . 
Висновок суду щодо доведеності факту вчинення суспільно - небезпечного діяння ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях свідків, висновками експертів, даними, що містяться у інших процесуальних доказах, здобутих судом під час судового провадження, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.
Заперечення своєї винуватості обвинуваченого у скоєнні злочинних дій передбачених ч. 3 ст.369-2 КК України, суд відхиляє, оскільки вони є способом захисту обвинуваченого, спростовуються об`єктивними доказами у справі, показаннями свідків, іншими матеріалами справи. 
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Вони узгоджуються між собою.
В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.
Показання свідків узгоджуються з іншими доказами у справі: даними протоколів огляду предметів, даними протоколу затримання, даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами, висновками експертів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе, за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимагання такої вигоди.
Дослідивши матеріали справи, критично оцінюючи позицію захисту, суд знаходить безпідставними доводи сторони захисту щодо неналежності відповідних доказів, зокрема витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.01.2023, так як у такому зазначена лише загальна, неконкретизована інформація, оскільки згідно ч.2 ст.84 КПК України витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів; реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру.
Також, суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_5 щодо неналежності доказу - заяви ОСОБА_6 про скоєння кримінального правопорушення від 03.01.2023, оскільки у такій відсутня інформація, що останній попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про скоєння кримінального правопорушення, з огляду на таке. 
Відповідно до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Суд зазначає, що заява про вчинення злочину за своєю правовою природою не є доказом у розумінні положень ст.84 КПК України, а виступає підставою для відповідного реагування органів досудового розслідування, внесення ними відомостей до ЄРДР по фактах, висвітлених у такій заяві, та здійснення їх кримінально-правової перевірки. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 761/13685/14-к.
Окрім того, суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_5 щодо неналежності доказів, а саме протоколів огляду та вручення грошових коштів від 04.01.2023, оскільки походження цих грошових коштів невідоме, з огляду на таке. 
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що у матеріалах кримінального провадження має міститися інформація про походження грошових коштів, які використовувалися під час контролю за вчиненням злочину. Ці кошти можуть бути як отримані зі спеціальних фондів органів правопорядку, так і надані особисто заявниками.
Покликання захисника на те, що походження грошових коштів, які використовувалися для документування незаконної діяльності ОСОБА_4 невідоме, суд вважає безпідставними, оскільки наявність заяв ОСОБА_6 , огляди грошових коштів, у результаті яких вони були ідентифіковані, незаперечення факту надання цих коштів особисто ОСОБА_6 під час допиту в суді виключає у суду будь-які сумніви у джерелі походження цих коштів і законності їх використання в ході досудового розслідування. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 654/3229/18.
Щодо доводів захисника ОСОБА_5 про неналежність усіх доказів, які отримані на підставі ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду від 04.01.2023, а саме: протокол про проведення НСРД № 17/6/1/З-ЗЗт від 05.01.2023, протокол про проведення НСРД №17/6/1/3-34т від 05.01.2023, протокол про проведення НСРД №17/6/1/3-35т від 06.01.2023, протокол про проведення НСРД №17/6/1/3-36т від 05.01.2023 та додатки до них у вигляді оптичних носіїв інформації DVD - R №29/2, №29/3 та електронних носіїв інформації micro SD 32gb №29/1, №29/4, а також висновок експерта №259/23-22 від 24.03.2023, оскільки така не були відкрита стороні захисту на момент звернення до суду з обвинувальним актом, хоча такі на момент закінчення досудового розслідування перебували у розпорядженні сторони обвинувачення, суд зазначає наступне.
Ухвалою слідчого судді Львівського апеляційного суду ОСОБА_20 від 04.01.2023 у кримінальному провадженні № 42023141410000001 від 03.01.2023 надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій із застосуванням технічних засобів, а саме аудіо, відеоконтролю особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спостереження за особою у публічно доступних місцях із використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження за ОСОБА_6 , зняття інформації з електронних комунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу) з абонентським номером НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_6 , з метою виявлення і фіксації слідів вчинення тяжкого злочину, терміном на 60 діб з дня винесення ухвали, починаючи з 04.01.2023. Гриф секретності скасовано актом перегляду грифів секретності від 27.03.2023 № 176кт, вх. №87 кт від 28.03.2023.
Старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 3 відділу 1 ГВ 6 управління ДВКР СБУ України підполковником ОСОБА_8 на підставі доручення на проведення негласних (слідчих) розшукових дій та ухвал слідчого судді Львівського апеляційного суду ОСОБА_20 від 04.01.2023 року складено протокол про проведення НСРД № 17/6/1/З-ЗЗт від 05.01.2023, протокол про проведення НСРД №17/6/1/3-34т від 05.01.2023, протокол про проведення НСРД №17/6/1/3-35т від 06.01.2023, протокол про проведення НСРД №17/6/1/3-36т від 05.01.2023 та долучено додатки до них у вигляді оптичних носіїв інформації DVD - R №29/2, №29/3 та електронним носіїв інформації micro SD 32gb №29/1, №29/4.
Слідчим у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження призначено судову семантико - текстуальну експертизу, яку доручено виконувати експертам Тернопільського відділення КНДІСЕ, на виконання експертам направлено копію протоколу про результати проведення НСРД від 06.01.2023 №17/6/3-35т на 4 арк., копію протоколу про результати проведення НСРД від 06.01.2023 №17/6/3-36т на 2 арк., оптичні носії інформації DVD - R №29/2, №29/3 та електронні носії інформації micro SD 32gb №29/1, №29/4.
За результатами проведення вказаної експертизи складено висновок №259/23-22 від 24.03.2023, який долучено до матеріалів кримінального провадження №42023141410000001 від 03.01.2023.
Надаючи оцінку допустимості доказів, які отримані на підставі ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду від 04.01.2023, а саме: протокол про проведення НСРД № 17/6/1/З-ЗЗт від 05.01.2023, протокол про проведення НСРД №17/6/1/3-34т від 05.01.2023, протокол про проведення НСРД №17/6/1/3-35т від 06.01.2023, протокол про проведення НСРД №17/6/1/3-36т від 05.01.2023 та додатки до них у вигляді оптичних носіїв інформації DVD - R №29/2, №29/3 та електронних носіїв інформації micro SD 32gb №29/1, №29/4, а також висновок експерта №259/23-22 від 24.03.2023, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 16 січня 2019 року (справа № 751/7557/15, провадження № 13-37кс18), та від 16 жовтня 2019 року (справа № 640/6847/15-к, провадження № 13-43кс19) в яких зазначено, що судом під час оцінки доказів, отриманих в результаті НСРД, повинні перевірятися та враховуватися процесуальні рішення, які виступають правовою підставою їх проведення, з огляду на їх функціональне призначення щодо підтвердження допустимості доказової інформації, отриманої за результатами проведення таких дій.
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Тому, висновки про те, що суд повинен оцінити докази, отримані у результаті НСРД у комплексі із правовою підставою для проведення НСРД не викликають сумнівів.
Частиною 2 ст. 290 КПК України на прокурора або слідчого за його дорученням покладено не тільки обов`язок надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, а й вжити необхідних та своєчасних заходів, спрямованих на відкриття стороні захисту процесуальних документів, що стали процесуальною підставою для проведення НСРД, щодо розсекречення таких процесуальних підстав, якщо їх немає в розпорядженні сторони обвинувачення.
Виходячи із цільової спрямованості положень ч. 12 ст. 290 КПК України, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року (провадження № 13-37кс18, справа № 751/7557/15-к) висловила правову позицію, згідно якої процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, за їх відсутності в розпорядженні сторони обвинувачення (не розсекречено на момент відкриття), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.
Зазначена правова позиція деталізована в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року (провадження № 13-43кс19, справа № 640/6847/15-к), де зазначено, що у тих випадках, коли процесуальні документи не були розсекречені на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, вони можуть бути відкриті стороні захисту під час розгляду справи у суді за умови своєчасного вжиття прокурором всіх необхідних заходів для їх отримання. Якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів з розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні на момент відкриття матеріалів, то в такому випадку має місце порушення норм, передбачених статтею 290 КПК України.
В судовому засіданні задоволено клопотання прокурора про долучення до матеріалів провадження ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду від 04.01.2023. Прокурор пояснив, що вказані матеріали не були відкриті стороні захисту під час досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, оскільки на момент закінчення досудового розслідування даного кримінального провадження орган прокуратури перебував у стадії реформування, відтак не було об`єктивної можливості відкрити ці докази стороні захисту та долучити ці ухвали до матеріалів кримінального провадження. 
Окрім того, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 22 січня 2020 року у справі № 428/8931/15-к, згідно яких колегія суддів погоджується з переважною більшістю аргументів, наведених на обґрунтування позиції Великої Палати Верховного Суду у згаданій постанові від 16 жовтня 2019 року щодо особливостей відкриття документів, які стали підставою для проведення НСРД, зокрема про те, що суд має детально вивчати ситуації, коли процесуальні документи щодо проведених НСРД не були повністю розкриті стороні захисту на етапі завершення досудового розслідування. А також про те, що якщо процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (в тому числі ухвала слідчого судді) були надані суду під час судового розгляду і стороні захисту у змагальному процесі була забезпечена можливість довести перед судом свої аргументи щодо допустимості відомостей, отриманих у результаті НСРД, в сукупності із оцінкою правової підстави для проведення НСРД, то суд повинен оцінити отримані докази та вирішити питання про їх допустимість.
Суд зазначає, що процесуальні документи про надання дозволу на проведення НСРД не є самостійним доказом у кримінальному провадженні, не є документами у розумінні частини другої статті 99 КПК України, оскільки не містять зафіксованих та зібраних оперативними підрозділами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб і, відповідно до статті 84 КПК України не є процесуальними джерелами доказів. Процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД (в тому числі і відповідна ухвала слідчого судді) повинні досліджуватися судом під час розгляду справи у суді першої інстанції з метою оцінки допустимості доказів, отриманих за результатами НСРД, що зазначено в ухвалі Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 428/8931/15-к.
Окрім того, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 16 січня 2019 року (справа № 751/7557/15, провадження № 13-37кс18), та від 16 жовтня 2019 року (справа № 640/6847/15-к, провадження № 13-43кс19) стосовно того, що відкриття матеріалів до початку судового розгляду за загальним правилом є вкрай важливим, оскільки сторона захисту не повинна ставитися в умови, коли від неї приховуються певні важливі докази чи документи, у зв`язку з чим вона не може належним чином підготуватися до захисту. Необхідність відкриття процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, дійсно є важливою умовою забезпечення рівності сторін у судовому процесі, оскільки сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використати проти неї в суді. Інакше це може суттєво обмежити можливості щодо ефективного захисту, поставивши у такий спосіб сторону захисту в явно невигідні умови.
Однак, суд зазначає, що у кожному конкретному випадку розкриття стороні захисту процесуальних документів, які стали правовою підставою для проведення НСРД поза часовими межами, визначеними статтею 290 КПК України, необхідно встановити, що сторона захисту могла реалізувати своє право на розгляд справи у судовому засіданні з дотриманням принципу змагальності. Суд має забезпечити стороні захисту достатній час і реальну можливість ефективно здійснювати захист та наводити під час судового розгляду свої аргументи щодо допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.
Окрім того, суд вказує, що КПК України містить чіткі положення процесуальних підстав проведення НСРД, а в протоколі про результати проведення НСРД завжди вказується, на підставі якого рішення такі дії проводилися, відтак неможливо стверджувати, що для сторони захисту в цілому буде неочікуваним побачити відповідний процесуальний документ, якщо він буде відкритий не на стадії закінчення досудового розслідування, а дещо пізніше.
Враховуючи встановлені судом обставини щодо виконання стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України, з огляду на правові позиції щодо застосування норм права, передбачених ст. 290 КПК України, суд дійшов висновку про те, що прокурором доведено об`єктивну неможливість відкриття стороні захисту та долучення до матеріалів справи ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду від 04.01.2023 на стадії закінчення досудового розслідування, така була відкрита під час судового розгляду кримінального провадження, сторона захисту могла реалізувати своє право на розгляд справи у судовому засіданні з дотриманням принципу змагальності, відтак суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_5 про неналежність доказів, які отримані на підставі ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду від 04.01.2023.
Згідно ст.6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Виходячи з наведеного, суд констатує, що стороні захисту забезпечено право на справедливий і публічний розгляд справи у змагальному процесі в даному кримінальному провадженні з огляду і на ту обставину, що матеріали НСРД були відкриті стороні захисту до нового судового розгляду.
Також суд звертає увагу на таке.
Суб`єктом злочину, передбаченого ст. 369-2 КК України, може бути будь-яка особа, яка в уяві того, хто здійснює підкуп, здатна здійснити реальний вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування.
З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, характеризується вчиненням діянь стосовно неправомірної вигоди, зокрема, одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При одержанні неправомірної вигоди цей злочин буде закінченим з моменту передачі такої вигоди (хоча б її частини) особі, яка має вчинити вплив на того, хто уповноважений на виконання функцій держави.
Крім того, відповідно до висновку, викладеному в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справа № 554/5090/16-к, диспозиція ч. 2 ст. 369-2 КК України текстуально не конкретизує характеру впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, поняттям впливу охоплюється в тому числі використання дружніх, родинних, особистих стосунків з особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тощо. Законодавець жодним чином не обмежує зміст поняття «вплив» лише «впливом з використанням влади або службового становища», який є лише одним зі способів вчинення цього злочину. Такий вплив полягає в тому, що службова особа завдяки своєму становищу вживає заходів до вчинення дій іншими особами (непідпорядкованими їй і які не перебувають від неї в службовій залежності), де використовує службовий авторитет, свої зв`язки зі службовими особами, інші можливості, обумовлені займаною посадою або обіцяє здійснити такий вплив.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем правоохоронного органу спеціального призначення, працював інспектором прикордонної служби 3 категорії - дозиметри стом 2 групи інспекторів прикордонної служби « Краківець » (тип А) відділ прикордонної служби « Краківець » (тип Б) 7 прикордонного загону ДПС України. ОСОБА_4 запевняв ОСОБА_6 в тому, що він має можливість посприяти його прийняттю на службу, а тому вчинені ним дії створили уяву у ОСОБА_6 про можливість впливу ОСОБА_4 на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Окрім цього, спосіб здійснення впливу й те, чи мав місце такий вплив, перебувають поза межами об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, а тому безпосередньо сам вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави, значення для кваліфікації за ч. 2 ст. 369-2 КК України не має та перебуває поза межами складу цього злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Окрім цього, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішеннями у справах "Баннікова проти Російської Федерації" від 04 листопада 2010 року, "Веселов та інші проти Російської Федерації" від 02 жовтня 2010 року, "Раманаускас проти Литви" від 5 лютого 2008 року, застосування особливих методів ведення слідства - зокрема, агентурних методів - саме по собі не може порушувати права особи на справедливий суд. Ризик провокації з боку працівників правоохоронних органів, викликаний вказаними методами, означає, що їх використання повинно бути суворо регламентованим. Для застосування цих методів у правоохоронних органів мають бути докази на підтвердження аргументу схильності особи до вчинення злочину.
Водночас для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів судова практика виробила змістовний та процесуальний критерії. Під першим розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.
Так, для встановлення факту провокації злочину є визначальним з`ясування питань: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи було би скоєно злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особу було втягнуто у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.
У ході судового розгляду допитано оперативного працівника 1 головного відділу 6 управління ДВКР СБУ ОСОБА_8 , а також долучено до матеріалів кримінального провадження ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.02.2023 про надання стороні захисту доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме: до роздруківки з`єднань мобільних терміналів, що перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», які було здійснено з використанням абонентського номеру НОМЕР_6 , який належить свідкові ОСОБА_6 за період з 01 грудня 2022 року по 05 січня 2023 року та оптичного диску, на якому міститься інформація, вилучена 01.03.2023 у ПрАТ «Київстар», та які були відкриті стороні обвинувачення в порядку ч. 6 ст. 290 КПК України, які належним чином судом досліджені, оцінені та вважаються обєктивними, оскільки не спростовують обставин справи та вини обвинуваченого, що вважаються судом доведеними.
Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо можливої наявності провокації злочину з боку правоохоронних органів, суд приходить до висновку про відсутність такої з огляду на те до суду не надано доказів і судом не встановлено що дії правоохоронних органів були активними, мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, був прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; було би скоєно злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особу було втягнуто у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.
Обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину не визнав, раніше не судженого, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем праці характеризується позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, та відповідно до ст. 55 КК України з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю пов`язаними із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Таку міру покарання суд вважає достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Строк покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з дня звернення вироку до виконання
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід скасувати. 
Речові докази, згідно з вимогами ст. 100 КПК України, документи - слід залишити в матеріалах справи; транспортний засіб повернути власнику, грошові кошти свідка повернути власнику ; грошові кошти та речі обвинуваченого слід конфіскувати в дохід держави;
Судові витрати, вартість проведення експертизи, слід покласти на обвинуваченого.
Арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 09.01.2023 у справі №463/106/23 (провадження 1-кс/463/225/23) на рухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме арешт транспортного засобу марки «BMW» модель «525D 2993», д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , транспортного засобу марки «ВАЗ» модель «2107 1451», д.н.з. НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_10 - слід скасувати.
Арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 10.01.2023 у справі №463/88/23 (провадження 1-кс/463/204/23) на речі, які були вилучені 05.01.2023 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: 1500 доларів США з наступними серіями та номерами купюр у кількості 15 одиниць номіналом по 100 (сто) доларів США: НС 43746600 A, КВ 92990850 G, KB 46880878 D, HC 27104703 B, KH 21996467 A, HB 78377152 Q, HF 41312372 C, AB 44068941 A, AB 51549816 E, AB 19555964 M, KK 18042955 B, HB 66658027 K, KB 41945629 K, КВ 73849592 D, НК 05390300 С, особисті грошові кошти ОСОБА_4 у розмірі 3 400 грн., банківські картки ПриватБанк № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки Iphone 12 pro, чорного кольору з IMEI НОМЕР_5 та мобільний телефон марки Iphone 7 золотистого кольору- слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4   визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України та обрати покарання - 4 роки позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.
На підставі ч. 2 ст. 55 КК України, призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій на 2 роки. 
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу скасувати. 
Заставу в розмірі 134 200 грн., внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА у Львівській області на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 06.01.2023 у справі №463/88/23, після набрання вироком законної сили - повернути заставодавцю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 18640,44 грн. за проведення судових експертиз.
Речові докази:
-взірець автобіографії з друкованим текстом на 1 арк.; аркуш з назвою «Перелік медичних обстежень» на 1 арк.; бланк автобіографії на 1 арк.; аркуш з назвою «Перелік документів для проходження перевірки УВВБ» на 1 арк. - залишити в матеріалах справи;
-транспортний засіб марки «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , з ключем запалювання - повернути власнику - ОСОБА_21 , у якої автомобіль знаходиться на відповідальному зберіганні ;
-1500 доларів США з наступними серіями та номерами купюр у кількості 15 одиниць номіналом по 100 (сто) доларів США: НС 43746600 A, КВ 92990850 G, KB 46880878 D, HC 27104703 B, KH 21996467 A, HB 78377152 Q, HF 41312372 C, AB 44068941 A, AB 51549816 E, AB 19555964 M, KK 18042955 B, HB 66658027 K, KB 41945629 K, КВ 73849592 D, НК 05390300 С - повернути ОСОБА_6 ;
-грошові кошти у розмірі 3 400 грн., банківські картки ПриватБанк № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки Iphone 12 pro, чорного кольору з IMEI НОМЕР_5 , мобільний телефон марки Iphone 7 золотистого кольору - конфіскувати в дохід держави;
Арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 09.01.2023 у справі №463/106/23 (провадження 1-кс/463/225/23) на рухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме арешт транспортного засобу марки «BMW» модель «525D 2993», д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 , транспортного засобу марки «ВАЗ» модель «2107 1451», д.н.з. НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_10 , після набрання вироком законної сили - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 10.01.2023 у справі №463/88/23 (провадження 1-кс/463/204/23) на речі, які були вилучені 05.01.2023 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: 1500 доларів США з наступними серіями та номерами купюр у кількості 15 одиниць номіналом по 100 (сто) доларів США: НС 43746600 A, КВ 92990850 G, KB 46880878 D, HC 27104703 B, KH 21996467 A, HB 78377152 Q, HF 41312372 C, AB 44068941 A, AB 51549816 E, AB 19555964 M, KK 18042955 B, HB 66658027 K, KB 41945629 K, КВ 73849592 D, НК 05390300 С, особисті грошові кошти ОСОБА_4 у розмірі 3 400 грн., банківські картки ПриватБанк № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки Iphone 12 pro, чорного кольору з IMEI НОМЕР_5 та мобільний телефон марки Iphone 7 золотистого кольору, після набрання вироком законної сили - скасувати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою у цей же строк, з моменту вручення їй копії вироку. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя    ОСОБА_1 .