Справа № 539/1333/25
Провадження № 2/539/44/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Лубенський міськрайонний суд 
Полтавської області 

в складі: головуючого судді - Даценка В.М.,
з участю секретаря судового засідання - Шрейтер С.О.,
позивача – ОСОБА_1 
представниці позивача – ОСОБА_2 
відповідачки – ОСОБА_3 
та представниці третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради – Башлій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради та  ІНФОРМАЦІЯ_1 про позбавлення батьківських прав,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про позбавлення батьківських прав.
Позов мотивує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач вказує, що відповідачка з квітня 2018 року залишила його з донькою та влаштовувала своє особисте життя з іншим чоловіком. К зв`язку з цим рішенням органу опіки та піклування від 25.04.2018 №102 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини», місце проживання ОСОБА_4 визначено з ним, її батьком за адресою АДРЕСА_1 .
Протягом 2018-2021 рр. відповідачка притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності, у тому числі за психологічне насильство відносно на той час малолітньої доньки ОСОБА_4 .
Згідно повідомлення КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради відповідачка з 2018 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проте маючи на своєму утриманні молодшу дочку від іншого чоловіка батьківські обов`язки що до неї виконує справно, а отже може їх виконувати, але свідомо самоусунулася від їх спільної дитини ОСОБА_4 .
Позивач стверджує, що відповідачка протягом тривалого часу не підтримує стосунки з дочкою не цікавиться її життям, участі у ньому не приймає, свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Спосіб її життя, поведінка в сім`ї та суспільстві несе лише негатив.
На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 09.04.2026 до участі у справі у якості третьої особи було залучено ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні позивач та його представниця – адвокат Янченко С.І. позовні вимоги підтримали, прохають їх задовольнити. 
Відповідачка ОСОБА_3 позов визнає.
Представниця третьої особи – служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради в судовому засіданні просила позов задовольнити. 
Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
З`ясувавши обставини справи, заслухавши учасників процесу, що з`явились в судове засідання, дослідивши докази, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову. 
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі до 14.08.2017, коли цей шлюб було розірвано рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.07.2017 (а.с.12).
Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11).
Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради №102 від 25.04.2018 «Про визначення місця проживання дитини» відповідачці було відмовлено у задоволенні заяви щодо визначення місця проживання її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю та визначено місце проживання дитини з батьком ОСОБА_1 , за його місцем проживання (а.с.13).
Згідно акту комісії у складі спеціаліста сектору по роботі з органами самоорганізації населення та членів мікрорайону №1 неповнолітня ОСОБА_4 , 2009 р.н. зареєстрована, за адресою АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.30).
Згідно акту обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , дитина ОСОБА_4 проживає разом з батьком з 2017 року (а.с.28).
Згідно акту участі батьків у вихованні дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Академічному ліцеї імені братів Шеметів Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області. За період навчання батько дівчинки постійно присутній на батьківських зборах, є активним учасником різноманітних заходів у ліцеї, спілкується з класним керівником, цікавиться освітнім процесом та навчанням дитини. Мати з класним керівником жодного разу не спілкувалася, закладу не відвідувала (а.с.27).
Судом встановлено, що протягом 2018-2021 рр. відповідачка притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності, у тому числі за психологічне насильство відносно на той час малолітньої доньки ОСОБА_4 (а.с.14-20).
Згідно характеристики провідного спеціаліста сектору по роботі з ОСН Лубенської міської ради від 31.01.2025 ОСОБА_3 , офіційно ніде не працює, має психічні розлади, розлучена, від попереднього шлюбу має дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з колишнім чоловіком ОСОБА_1 , вихованням дитини займається лише він, ОСОБА_6 не підтримує з дитиною ніяких стосунків. Зі слів сусідів, за останні роки проживання за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 часто проявляла деструктивну поведінку. Скарг до вуличного комітету не надходило (а.с.21).
Згідно висновку виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради вважає що позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно до дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. При цьому у висновку зазначено, що у поведінці відповідачки вбачається нехтування дитиною – це неспроможність та небажання матері забезпечити дитині необхідну підтримку, увагу й відданість та задоволення основних потреб в їжі, одязі, житлі, медичному догляді, освіті, захисті та піклуванні. Нехтування дитиною – це порушення прав дитини на нормальний фізичний і моральний розвиток особистості дитини (а.с.37-39). 
В судовому засіданні в якості свідка допитана ОСОБА_8 , яка суду повідомила, що після розлучення з чоловіком відповідачка проявляла агресію до дитини і не хотіла нею займатися.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 суду повідомила, що з 8 років проживає з батьком. Мама не приймає участі в її вихованні. Інколи дає їй кошти. Позов про позбавлення матері батьківських прав підтримала. Також зазначила, що така поведінка матері можливо викликана її хворобою.
Під час розгляду справи суд особливу увагу приділив дослідженню стану психічного здоров`я відповідачки.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка лікарка ОСОБА_9 суду пояснила, що відповідачка перебуває під її наглядом з 2019 року з діагнозом шизофренія. На даний час лікується амбулаторно, інколи лягає на стаціонар. На даний час її стан задовільний. 
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 16.02.2026 року № 0845, складеного Полтавською філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_3 на даний час страждає на психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, епізодичний перебіг, стан ремісії. Даним розладом підексперта страждає орієнтовно з 2019 року. Відповідачка за своїм психічним станом на даний час може брати участь у вихованні дітей (може самостійно виховувати дітей).
Допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суду також пояснили, що за їхньою спільною думкою хвороба відповідачки має епізодичний характер – загострення, ремісія. Відповідачка не могла виконувати свої батьківські обов`язки лише в період загострення. Періодами загострення були лютий-березень 2019 року, травень-червень 2020 року, листопад-січень 2023 року, березень 2023 року, серпень 2024 року, лютий 2025 року. Ця хвороба у кожної особи протікає по різному. Стійкі зміни наростають не швидко і у відповідачки незворотніх змін немає.
Встановивши такі обставини у справі, суд приходить до наступних висновків.
За правилами ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно із ч.1 ст.164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Таким чином, ухилення батьків від виконання батьківських прав – це свідома протиправна поведінка.
Разом із тим, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин (п.17 Пленуму ВСУ від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).
Матеріали справи свідчать про те, що з 2019 року відповідачка страждає на психічний розлад у вигляді шизофренії. Хвороба відповідачки має епізодичний характер – загострення, ремісія. З 2019 року відповідачка майже щороку переживає періоди загострення.
Відповідачка неодноразово вчиняла адміністративні правопорушення та вчинки, що мають ознаки кримінального правопорушення. Однак з огляду на психічний стан відповідачки до кримінальної відповідальності особа не притягалася, а до неї застосовувалися примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи викладене, суд не може дійти остаточного висновку про те, що неналежне виконання батьківських обов`язків з 2019 року – це свідома протиправна поведінка відповідачки. Навпаки, найбільш показові правопорушення, які допускалися відповідачкою, були вчинені саме під час загострення хвороби. 
При цьому під час судового розгляду суд встановив, що відповідачка не втратила інтерес до старшої дитини. Періодично надає їй кошти і телефонує. В свою чергу її позиція щодо підтримання позову, викликана побоюванням того, що у неї заберуть і другу дитину (в результаті визнання недієздатною).
В такій ситуації суд не вбачає підстав для застосування такого заходу як позбавлення батьківських прав.
Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ), третя особа Служба у справах дітей Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (юридична адреса м. Лубни, вул. Я. Мудрого, 33) про позбавлення батьківських прав – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.
Повний текст рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду В.М. Даценко