Справа № 932/6994/24 
Провадження № 2/932/2559/24 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді – Потоцької С.С.,
за участю секретаря судового засідання-Карапиш А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 про зняття арешту та визнання права власності, 
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Шпакова О.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 370627400 від 13.09.2017, винесене державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мойсеєнко О. О., в частині накладення арешту вказане домоволодіння.
В обґрунтування позивач вказала, що за час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 було придбано домоволодіння АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу вона звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя. Ухвалою від 10.02.2021 у справі № 932/7040/20 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, затверджена мирова угода між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За цією Мировою угодою в особисту приватну власність позивача ОСОБА_1 переходить: Домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м.; Право власності на зазначене у пункті: 1.2 цієї Мирової угоди майно позивач ОСОБА_1 набуває з дня набрання законної сили ухвалою суду про затвердження цієї Мирової угоди; відповідач ОСОБА_2 із укладенням цієї мирової угоди одночасно заявляє, що він повністю визнає наступні обставини: згідноз п. 2.2. за цією Мировою угодою в особисту приватну власність позивача ОСОБА_1 переходить: Домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м.
Після набрання законної сили ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2021 у справі № 932/7040/20 вона звернулась до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості - домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м. Під час державної реєстрації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що 13.09.2017 державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Мойсеєнко Олександром Олеговичем, на підставі постанови про арешт майна боржника № 54704705 винесено рішення № 37062740 від 13.09.2017, яким накладено арешт на домоволодіння, яке розташовано у АДРЕСА_1 . Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_2 . У державній реєстрації права власності ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач вказує, що ОСОБА_2 , який є боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого накладено арешт на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , жодного відношення до вказаного домоволодіння не має.
У зв`язку з чим, вона позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію права власності на домоволодіння, що у свою чергу порушує її право на вільне володіння, користування та розпоряджання належним їй нерухомим майном та просить скасувати арешт та визнати право власності на спірне володіння за нею. 
Ухвалою від 21.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку загального позовного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позов зазначив, що він після прийняття ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2021 у справі № 932/7040/20 не має жодного відношення до спірного володіння та не є власником цього майна. Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про наявність підстав для задоволення позову. Також відповідач вказує, що пред`явлення позову не перешкоджає зверненню стягнення на його доходи, інше майно. Просив задовольнити позов. 
Ухвалою від 12.12.2024 залучений до участі у справі Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Протокольною ухвалою від 24.09.2025 залучений до участі у справі ОСОБА_3 .
Протокольною ухвалою від 26.02.2026 закрито підготовче засідання, призначений розгляд справи по суті.
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі.
Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, будь-яких заяв, клопотань, пояснень не надали.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 (покупець) та ОСОБА_4 (продавець) 28.05.2009 укладено Договір купівлі-продажу домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м.
Договір зареєстрований у Державному реєстрі правочинів.
Право власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_2 . 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2020 справа № 932/7039/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 –розірвано. У рішенні від 12.08.2020 справа № 932/7039/20 встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений 25.03.1989.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.02.2021 справа № 932/7040/20 затверджена мирова угода в справі про поділ майна подружжя, провадження у справі закрито.
У мировій угоді вказано, що подружжям за час шлюбу набуто у спільну сумісну власність наступне нерухоме майно: домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м.(п.1.2);
Припинити право спільної сумісної власності на нерухоме майно, визначене в п.1.2;
За цією Мировою угодою в особисту приватну власність позивача ОСОБА_1 переходить: Домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м;
право власності на зазначене у пункті: 1.2 цієї Мирової угоди майно позивач ОСОБА_1 набуває з дня набрання законної сили ухвалою суду про затвердження цієї Мирової угоди;
Відповідач ОСОБА_2 із укладенням цієї мирової угоди одночасно заявляє, що він повністю визнає наступні обставини: згідно п. 2.2. за цією Мировою угодою в особисту приватну власність позивача ОСОБА_1 переходить: Домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м;
У зв`язку із укладенням цієї Мирової угоди позивач ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог, викладених ним у поданій нею суду позовній заяві, п.2.2 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя;
Відповідач ОСОБА_2 заявляє, що він усвідомлює і йому зрозуміло, що у разі визнання судом цієї Мирової угоди, позивач ОСОБА_1 буде єдиним власником нерухомого майна, а саме: Домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мойсєєнко О.О. від 13.09.2017 відкрито виконавче провадження № 54704611 з примусового виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №200/11092/16-ц про стягнення з  ОСОБА_2 заборгованості на користь ОСОБА_3 .
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на домоволодіння АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника від 13.09.2017, видавник державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мойсєєнко О.О., індексний номер обтяження 37062740.
За відомостями АСВП об`єднанні виконавчі проваджень № 54704611 та № 54704705 у зведене виконавче провадження за № 54706881.
Постановою старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 26.03.2025 накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_2 , стягувач – ОСОБА_5 .

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (частина перша ст. 392 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 
Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Оскільки майно -домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м було набуто сторонами під час шлюб, тому воно презюмується спільною сумісною власністю.
Як встановлено під час судового розгляду мирова угода у межах розгляду справи про поділ спільного майна подружжя затверджена судом 10.02.2021.
Суд підкреслює, що станом на дату 10.02.2021 вже був накладений арешт на спірне домоволодіння постановою державного виконавця від 13.09.2017 у межах виконавчого провадження № 54704611 щодо примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 . 
Арешт майна — це тимчасове обмеження права власності, коли власник не може розпоряджатися своїм майном, зокрема продавати, дарувати або передавати його в заставу. Цей захід застосовується для забезпечення виконання судового рішення.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність.
Суд вважає, що позивач та відповідач фактично розпорядилися спірним майном. 
Тому, встановлені судом обставини поділу майна свідчать, на переконання суду, про зловживання правом на поділ майна подружжя, коли цей поділ використовується для уникнення виконання зобов`язань, в період, коли майно перебуває під арештом для уникнення чи ускладнення виконання зобов`язань або судових рішень.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц вказав, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу і накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси позикодавця і направлений на недопущення стягнення заборгованості за договором позики за рахунок майна боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
Тому, здійснивши поділ майна подружжя, позивач та відповідач, проігнорували інтереси кредитора за виконавчим провадженням та порушили заборону на здійснення розпорядження майном. 
Верховний суд послідовно висловлює правову позицію, правові висновки якого у справах є обов`язковими для судів, щодо недопущення фраудаторності поділу майна подружжя.
Головними ознаками фраудаторності поділу майна є відсутність реального спору між подружжям щодо такого поділу та штучно створений спір, головною метою якого є намагання перевести майно зі статусу спільної сумісної власності подружжя в статус часткової власності та у такий спосіб вивести певне майно з-під санкцій, арештів, тощо та ускладнити його реалізацію, а також запобігти іншим можливим негативним майновим наслідкам для родини.
Такі правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 22 жовтня 2018 року у справі № 654/1528/17 (провадження № 61-30545св18), від 09 лютого 2019 року у справі № 317/3272/16-ц (провадження № 61-156св17), від 03 квітня 2019 року у справі № 726/831/15-ц (провадження № 61-45301св18).
Суд також зазначає, що частина першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» розрахована на ті випадки, за яких вимогу про визнання права власності та про зняття з нього арешту заявляє особа, яка є одноосібним власником або співвласником подільної речі.
Можливість для одного із співвласників в спільній сумісній власності вимагати зняття арешту з неподільної речі в цілому чи зняття арешту із частки в спільній сумісній власності не передбачена. Права та інтереси іншого співвласника в спільній сумісній власності на неподільну річ мають захищатися шляхом виплати компенсації.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Цей підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні (пункти 119, 120 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 904/3368/18).
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
За таких обставин, позовна вимога про визнання права власності не підлягає задоволенню, оскільки відсутні об`єктивні підстави вважати порушеними права або інтерес позивача.

У задоволенні позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 370627400 від 13.09.2017, винесене державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мойсеєнко О. О., в частині накладення арешту вказане домоволодіння, слід відмовити, оскільки вона є похідною від вимоги про визнання права власності та фактично спрямована на скасування арешту, який накладений у межах виконавчого првадження..

Розподіл судових витрат
Враховуючи відмову у позові, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 9,12,19,81, 82, 141, 263-265, 274,279 ЦПК України суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 про зняття арешту та визнання права власності- відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 06.05.2026.

Учасники справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса:  АДРЕСА_2 
Представник позивача Шпакова Ольга Сергіївна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 
Представник відповідача ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 
Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ЄДРПОУ 44703621, адреса 49101, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56 
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 адреса АДРЕСА_5 

Суддя          С.С.Потоцька