Справа 688/690/26 
№ 3/688/241/26 

Постанова
Іменем України

10 червня 2026 року           м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк О.Г., за участю секретаря судового засідання Антонюк І.І., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника управління з превентивної діяльності Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіцера режимної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 05 квітня 2006 року, орган видачі Центр ДАІ 63021, НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

07 лютого 2026 року о 20 год 27 хв, в м. Шепетівка по вул. Героїв Небесної Сотні, 46, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки та моделі «Volvo XC90», державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №9 від 07 лютого 2026 року, 1,27%0. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Вказаний діями порушив п.2.9 «а» ПДР та та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про ча , місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
Захисник Сахнюк О.В. подав клопотання про закриття справи на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначив, що в діях працівника поліції, який складав протокол вбачається зловживання владою, внаслідок недотримання ним законодавства України. Таким чином, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння. Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факт зупинки під керуванням водія ОСОБА_1 транспортного засобу, яким він керував, який зареєстрований в іншій країні, саме для виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, оскільки такі підозри вони в розмові на камеру не виказували взагалі. Із оглянутих відеозаписів з боді-камер поліцейських, наявних на долученому до матеріалів справи DVD-R диску, відомо, що така перевірка поліцейськими взагалі не проводилась і документи щодо цього у водія не витребовувались та не перевірялись. Обставина, що автомобіль знаходився на іноземній реєстрації, була використана поліцейськими лише як формальний «законний» привід для зупинки транспортного засобу, який в подальшому був змінений поліцейським на інший «Наявну інформація про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння» - (п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»), який, в свою чергу, теж не був належним чином зареєстрований в системі ІПНП і до матеріалів справи не долучений. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що працівниками поліції було задокументовано, обґрунтовано та доведено належними і допустимими доказами інші факти порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських. Таким чином, зупинивши безпідставно автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не задокументувавши факт порушення ним ПДР, яке слугувало підставою для зупинки автомобіля, працівники поліції не мали права вимагати у водія документи та проводити будь-які заходи по встановленню, чи перебуває водій в стані алкогольного сп`яніння, а водій в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати всі наступні вимоги працівників поліції, у зв`язку з чим всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП. Таким чином просив суд дійти до висновку, що протокол складений працівниками поліції з порушенням норм чинного законодавства. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП). Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом. За таких обставин, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, тому в його діях відсутні подія і склад вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено,що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст.266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585756 від 07 лютого 2026 року; даними висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №9 від 07 лютого 2026 року проведеного лікарем КНП «Шепетівська БПЛ» ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 07 лютого 2026 року о 21 год 15 хв перебував в стані алкогольного сп`янінні; даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №9 від 07 лютого 2026 року, складеного лікарем КНП «Шепетівська БПЛ» ОСОБА_2 , згідно якого обстеження проводилося спеціальним технічним засобом Алкофор-307, результат огляду 1,27 %0, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що міститься на DVD-R диску.
ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відповідною розпискою від 07 лютого 2026 року, наявною в матеріалах справи.
Порушень порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, які потягли за собою його не дійсність суддею не встановлено.
Позицію сторони захисту, викладену в клопотанні про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП суд, з врахуванням наведених вище доказів, слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.
З огляду на наведене, суд вважає, що наявні у справі докази згідно ст.251 КУпАП підтверджують порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та обрання йому адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції даної статті з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 665 грн 60 коп судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.
Керуючись ст.33, ч.1 ст.130, 221, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати штрафу:
Отримувач коштів: ГУК у Хмельницьк.обл./Хмельн.обл/21081300, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA748999980313060149000022001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для сплати судового збору:
ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, платіжний документ необхідно подати до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя