П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/32976/25	
Перша інстанція: суддя Тарасишина О.М.,
повний текст судового рішення
складено 02.02.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративного суд у складі:
Головуючої-судді: Казанчук Г.П.
суддів: Єщенка О.В., Градовського Ю.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішенні Одеського окружного адмінстративного суду від 02 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не невнесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо непридатності до військової служби та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:
- визнання протиправними дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у не внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та до системи “Оберіг” інформації щодо виключення з військового обліку громадянина ОСОБА_1 ;
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути документи ОСОБА_1 щодо виключення з військового обліку та за результатами розгляду прийняти обґрунтоване рішення внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та до системи “Оберіг” інформацію про виключення ОСОБА_1 з військового обліку;
- визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та внесення запиту про те, що його розшукує ТЦК та СП та ТЦК та СП звернулось до Нацполіції, щоб доставити його для складання протоколу, і що йому потрібно оплатити штраф ТЦК та СП;
- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та запис про те, що його розшукує ТЦК та СП та ТЦК та СП звернулось до Нацполіції, щоб доставити його для складання протоколу, і що йому потрібно оплатити штраф ТЦК та СП.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.02.2023 року на підставі рішення військово-лікарської комісії ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров`я на підставі ст. 52а, 36в, 83б гр. ІІІ розкладу хвороб НМОУ 402-2008р. , що також підтверджується записом у військовому квитку серія НОМЕР_1 .
Також, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (застосунок “Резерв+”) позивачем було виявлено напис щодо порушення ним правил військового обліку. Натомість, жодні адміністративні матеріали відносно позивача представниками ТЦК та СП не складалися та у відповідях на запити не надавались.
Позивач вказує, що він звернувся засобами поштового зв`язку до відповідача із заявою з метою внесення в реєстр актуальної інформації, однак відповіді не отримав.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено з підстав недоведеності належим та допустим доказом звернення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо виправлення недочностей в його облікових даних.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Апелянт покликається на те, що він не є військовозобов`язаним, а відтак неприведенні електронних даних до реальних обставин є порушенням його права. Вказую, що не вчиняв адміністративного правопорушення, створення відповідачем «звернення на доставлення» до органів поліції на підставі ст. 259, 262 КУпАП з метою «складання протоколу» є завідомо протиправним, оскільки сама процедура складання протоколу у даному випадку законом не передбачена.
Також апелянт зазначає, що неоднократно звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але через збереження на сайті Укрпошта інформації про відправлення лише 6 місяців, підтвердити це не може, але і не повинен нести тягар доведення через такі строки Укрпошти.
Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність події та складу правопорушення (ст. 247 КУпАП), що робить будь-які записи про «порушення» в базі даних недостовірними.
Рух справи в апеляційному суді:
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2026 відкрито апеляційне провадження та витребувано матеріали справи і призначено апеляційну скаргу до розгляду у письмовому провадженні.
У період з 09 травня 2026 року по 15 травня 2026 року суддя Казанчук Г.П не здійснювала правосуддя через тимчасову непрацездатність.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд, -

УСТАНОВИВ:

Як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду, згідно військово-облікового документу, сформованими позивачем через мобільний застосунок “РЕЗЕРВ+”, він є військовозобов`заним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з відміткою “Порушення правил військового обліку”, звернутись до Нацполіції, щоб доставити для складання протоколу. Причина: Не уточнили дані до 16.07.2024”.
За твердженням позивача, 22.02.2023 року на підставі рішення військово-лікарської комісії він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров`я на підставі ст. 52а, 36в, 83б гр. ІІІ розкладу хвороб НМОУ 402-2008 р., що також відображено у військовому квитку серія НОМЕР_1 .
Позивач звернувся засобами поштового зв`язку до відповідача із заявою з метою внесення в реєстр актуальної інформації, однак відповіді не отримав,.
Отже наянвність протиправної бездіяльності щодо нерозгляду заяви позивача та протиправність дій щодо внесення даних про поруення військового обліку є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України “Про військову службу і військовий обов`язок” (далі – Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Абзацом третім частини десятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України – за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України – за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду (абзац другий частини першої статті 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”).
Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” установлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо не внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та до системи “Оберіг” інформації щодо виключення з військового обліку громадянина ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.
Преамбулою Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (далі Закон №1951-VIII) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти). 
За змістом статті 1 Закону №1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Згідно з частинами п`ятою, восьмою, дев`ятою статті 5 Закону №1951-VIII органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Пунктами 1, 2 частини першої, частиною другою статті 9 Закону №1951-VIII визначено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 14 Закону №1951-VIII ведення Реєстру включає: внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення
Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами.
Відповідно до абзацу другого пункту 3 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі за текстом - Порядок №1487), для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За приписами пункту 20 Порядку №1487 для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”.
Згідно із абзацом другим пункту 23 Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Пунктом 3 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі за текстом - Порядок №559), передбачено, що відомості, зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:
електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
Відповідно до пункту 4 Порядку №559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: 
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; 
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Аналізуючи наведені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що військовозобов`язаний має право звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо виправлення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі невідповідності відомостей, зазначених у військовому квитку, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін у паперовій формі повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку. Вказані дії вчиняються особисто військовозобов`язаним, та законодавством не передбачено виправлення відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на підставі звернення представників військовозобов`язаних.
Спірним питанням у даній справі є не внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України щодо виключення позивача з військового обліку.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно відомостей електронного військово-облікового застосунку “Резерв+” позивач є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Отже, відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно позивача суперечать військово-обліковим та іншим документам, а тому підлягають уточненню.
Водночас, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що, з урахуванням вищевикладених норм Порядку №559, позивач, з метою усунення зазначених суперечностей у військово-облікових документах та внесення достовірних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, має право звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та з наявними військово-обліковими документами в паперовій або електронній формі.
Однак, матеріали справи не містять підтверджуних відомостей щодо отримання відповідачем заяви позивача з відповідною заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у паперовій або електронній формі.
Так, колегія суддів зауважує, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень набуває статусу протиправної лише із факту доведеності, що за заяваою позивача, яку цей суб`єкт отримав, він не вжив законних заходів.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовна заява не містить відомостей щодо доведеності факту вручення відповідачу заяви про уточнення відомостей.
Разом з тим, матеріали справи містять опис вкладення поштового відправлення із заявою з додатками до ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак згідно вказаних номерів трекінгу поштового відправлення 0659108260418, 6509108298601 на сайті Укрпошти вказано, що дані про відправлення за номером 0659108260418, 6509108298601 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що він не має доводити факти звернення до відповідача, з огляду на те, що Укрпошта зберігає дані про відправлення лише 6 місців. Отже, наявні в матеріалах справи належних та допустимих доказів направлення заяв про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та до системи “Оберіг” інформації про виключення ОСОБА_1 з військового обліку вірно відхилено судом першої інтанції. 
Відповідачем не визнані факти отримання заяви позивача, а відтак в силу приписів норм статте 77, 78, 79 КАС України, звернення позивача із заявою про уточнення персональних даних має бути підтверджено належним та допустимим доказом.
Доводи апелянта в цій частині також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Колегія суддів зазначає, що наведеними вище нормативно-правовими актами чітко врегульовано порядок внесення відповідним ТЦК та СП змін у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тоді як адміністративний суд наділений лише функцією судового контролю та не може перебирати на себе повноваження відп відних суб`єктів владних повноважень.
Вказане свідчить, про відсутність публічно-правового спору між сторонами щодо наявності протиправної бездіяльності щодо нерозгляду заяви про уточнення даних, тобто відсутнє порушене право, яке підлягає судовому захисту.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.
Свою позицію щодо застосування Конституції України при здійсненні правосуддя Верховний Суд України свого часу відобразив у постанові Пленуму ''Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя'' від 1 листопада 1996 року №9.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 листопада 2018 року у справі №607/6092/18, від 05 червня 2019 року у справі №607/6865/18, від 11 червня 2019 року у справі №917/1338/18, визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу; натомість становлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301свідчить про відсутність порушеного права, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).
Колегія суддів зазначає, що у даному випадку позивач не допвів дотримання ним встановленого порядку внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а відповідач не відмовляв особисто позивачу у внесенні таких змін, а лише роз`яснив необхідність особистого прибуття з наявними у нього військово-обліковими та іншими документами.
Принагідно колегія суддів зауважує, що позивач не позбавлений права скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку з метою внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії стосовно внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та внесення запиту про те, що його розшукує ТЦК та СП та ТЦК та СП звернулось до Нацполіції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (далі – Закон № 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Реєстр) – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У статті 7 Закону № 1951-VIII містяться перелік персональних дані призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Натомість статтею 8 Закону № 1951-VIII визначено, що до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать:
1) відомості про виконання військового обов`язку;
2) відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи);
3) відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу";
4) відомості про участь у бойових діях.
Частиною третьою стаття 12 Закону № 1951-VIII встановлено, що персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться до бази даних Реєстру у формі запису – сукупності всіх даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачених статтями 7 і 8 цього Закону.
Згідно з пунктом 201 частини першої статті 7 Закону № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення призовника, військовозобов`язаного та резервіста до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджено Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 (далі – Порядок №1487 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:
фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;
здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Абзацом 2 п.3 Порядку №1487 визначено, що для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до абзацу сьомого пункту 4 Порядку № 1487 завданнями військового обліку є, зокрема, забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку.
Згідно з п.16 Порядку №1487 військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Персонально-первинний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці. У селах та селищах, а також у містах ведення такого обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
Персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відомостостями про виконання військового обов`язкувійськовий, зокрема, є облік відомостей (персональних та службових даних) військовозобов`язаного, у тому числі і інформації щодо обов`зку оновити персональні дані. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що інформація про порушення військового обліку є відмінною від інформації про притягнення особи до адміністративної відповідачальності за порушення військового обліку.
Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку” установдегл, що: 1) під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX:
громадяни чоловічої статі, які мають спеціальні звання (класні чини) та проходять службу в Національній поліції України, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, Бюро економічної безпеки України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній кримінально-виконавчій службі України, Національному антикорупційному бюро України, органах прокуратури, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання;
громадяни України, які були зняті з військового обліку у зв`язку з вибуттям за межі України на строк більше трьох місяців, зобов`язані протягом 30 днів з дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України, що визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, стати на військовий облік громадян України;
громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:
у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);
у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);
звільнені зі служби громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які мають спеціальні звання (класні чини), в тому числі у зв`язку з виходом на пенсію, з Міністерства внутрішніх справ України, Національного антикорупційного бюро України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, органів та підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Служби судової охорони, органів прокуратури, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, Бюро економічної безпеки України, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання;
військовозобов`язані працівники центрального органу виконавчої влади із спеціальним статусом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до його підслідності, та державного правоохоронного органу, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації;
Аналіз вищезазначеної норми свідчить про те, що позивач був зобов`язаний до 16 липня 2024 року самостійно уточнити свої персональні дані.
Колегія суддів зазнаяає, що відомості про виконання позивачем військового обов`язку, зокрема про неуточнення персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку”, тобто до 16.07.2024, відноситься до службової інформації.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з військово-обліковим документом, сформованими 10.08.2025 через мобільний застосунок “РЕЗЕРВ+”, військове звання молодший лейтенант, дата уточнення даних 02.08.2024 року, у графі постанова ВЛК "-" (не проходив ВЛК), наявний запис про порушення військового обліку.
З огляду за вказане, колегія суддів резюмує, що позивач оновлював персональні дані до 16.07.2024 року.
Спору в цій частині колегія не вбачає, оскільки позивачем не заявлено на спростування вказаної інформації жодного доводу.
Натомість позивач наполягає, що він не є військововзобов`язаним, проте такі дані не відповідають військово-обліковим даним, які містять в електронному військово-обліковом документів.
При цьому, колегія суддів зауважує, що спір полягає, як вказує позивач у протиправних діях саме по внесенню інформації про порушення ним військового обліку та направлення інформації до органів Національної поліціх. При цьому, позивач помилково ототожнює поняття щодо порушення правил військового обліку із поняттям притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З огляду не зміст законодавства, паперовий військово-обліковий документ має відповідати сам інформації з Єдиного державного реєстру призовника, військовозобов`язаного та резервістів, а відтак, позивач перебуває у статусі військовозобов`заного та повинен був оновити свої персональні дані.
Колегія суддів зазначає, що до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервістів належать відомості про виконання військового обов`язку (пункт 1 частини першої статті 8 Закону № 1951-VIII).
З вищевикладеного слідує, що відповідач правомірно вніс в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів службові дані про невиконання позивачем обов`язку щодо оновлення персональних даних до 16.07.2024, які в подальшому відобразилась у мобільному застосунку “РЕРЕЗВ+” у формі відмітки “Порушення правил військового обліку”.
Отже, колегі суддів вдруге наголошує, що Законом №1951 унормовано внесення до Реєстру даних, як про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, так і про виконання особою військового обов`язку, до якого, серед іншого, відповідно до ч.3 ст.1 Закону №2232 включено обов`язок дотримання правил військового обліку.
Колегія суддів зауважує, що вказана відмітка "порушення військового обліку" не свідчить про наявність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а лише відображає наявність у вказаному реєстрі відомостей про невиконання позивачем обов`язку щодо своєчасного оновлення персональних даних у відповідному реєстрі.
Колегія суддів вважає, що підставою для внесення даних до Реєстру про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є складання відповідної постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП, на чому наголошує й позивач.
Проте, з огляду на вищенаведені положення законодавства, відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності жодним чином не свідчить про дотримання позивачем (військовозобов`язаним) правил військового обліку.
Позивач безпідставно ототожнює між собою поняття «притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку» (тобто покладення на особу міри відповідальності за допущене порушення) та «порушення правил військового обліку» (тобто вчиненням дій/допущенням бездіяльності щодо дотримання покладеного на військовозобов`язаного військового обов`язку).
Отже, достатньою підставою для внесення до Реєстру даних про порушення військовозобов`язаним правил військового обліку є сам факт допущеного порушення, незалежно від того, чи притягнуто особу до адміністративної відповідальності за його вчинення.
Відповідачем до Реєстру внесені дані про порушення позивачем правил військового обліку.
Отже, відповідачем до реєстру внесені дані про порушення позивачем правил військового обліку, а не про притягнення його до адміністративної відповідальності, тому відсутність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не створювала для відповідача перешкод у внесенні таких даних до Реєстру та не свідчила про протиправність його дій.
Таким чином. за встановлених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно дослідив обставини по справі, надані докази, у зв`язку із чим надав правильну оцінку позовним вимогам позивача. А відтак, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Водночас, судовим рішенням не надано усіх відповідей на доводи позивача, а тому воно підлягає зміні.
Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
За правилами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, однак вважає за необхідне змінити рішення суду, шляхом викладення його мотивувальної частини висновками, викладеними у цій постанові, в іншій частині судове рішення підлягає залишенню без змін.
Підстав для перерозподілу судових витрат не має.
Керуючись статтями 246,315,317,325,328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року змінити, шляхом викладення мотивувальної у редакціх цієї постанові.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуюча-суддя: Г.П. Казанчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: О.В. Єщенко