Справа № 405/7229/25
Провадження №2/405/2498/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
27 травня 2026 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:
головуючого судді Іванової Л.А. 
при секретарі Федченко А.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/7229/25 за позовом  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Богославський А.С. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ № 1409903 від 14.11.2025 року) в інтересах позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований на території Грузії 15 січня 2024 року у Цивільному реєстраційному офісі Імереті Агенства розвитку державних послуг, актовий запис № 68243000101.
В обґрунтування позову зазначив, що 15 січня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 у Цивільному реєстраційному офісі Імереті Агенства розвитку державних послуг було зареєстровано шлюб, який був укладений на засадах любові та взаємоповаги подружжя одне до одного, але зі спливом часу почуття згасли та подружжя перестало розуміти одне одного, втратило взаємоповагу та подружнє життя втратило сенс. З червня 2025 року подружжя остаточно втратило взаєморозуміння, припинило ведення спільного господарства та спільне проживання. Збереження шлюбу фактично не можливо та не відповідає інтересам позивача, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. 
Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. 
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Богославський А.С. всудове засідання подав заяву, яка зареєстрована судом 19.03.2026 року за вх. № 8893 про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі сторони позивача в судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, зокрема, як шляхом направлення судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , а також шляхом надсилання текстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», повідомлення, сформоване одержувачу ОСОБА_2 04.05.2026 року 14:07:26, на номер телефону НОМЕР_1 , доставлено: 04.05.2026, 14:12:31, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 15 січня 2024 року в Імеретинській службі цивільного реєстру Агенства розвитку державних сервісів Грузії, про що складено актовий запис за №68243000101 та видано свідоцтво про укладення шлюбу № НОМЕР_2 . 
Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право України» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.
Згідно зі ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право України» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, вчинених за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої Наказом МЗС України №113 від 04.06.2002 року.
Відповідно до наказу Мін`юсту №52/5 від 18.10.2000 року «Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», документи, видані компетентними органами іноземних держав, на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до міжнародного договору ст.1 Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року передбачено, що її умови поширюються на офіційні документи, які були видані на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такими документами визнаються: 1) документи, що походять від прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; 2) адміністративні документи; 3) нотаріальні акти та інші. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був виданий (ст.3 Конвенції). При цьому апостиль повинен відповідати вимогам Доповнення до Конвенції.
Згідно зі ст. ст. 2, 3 Гаазької Конвенції (набрання чинності в Україні 22.10.2003) кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положенням вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї Конвенції.
При цьому, встановлено, що на копії свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_2 від 15 січня 2024 року, країна Грузія, 17 січня 2024 року проставлено апостиль (Гаазька конвенція від 05 жовтня 1961 року) (переклад з грузинської та англійської мови виконаний перекладачем ОСОБА_3 , справжність підпису якої засвідчено 03.11.2025 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. та зареєстровано в реєстрі за № 1438).
Таким чином, шлюб, укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 15 січня 2024 року в Імеретинській службі цивільного реєстру Агенства розвитку державних сервісів, Грузія, про що складено актовий запис за №68243000101 та видано свідоцтво про укладення шлюбу № НОМЕР_2 , є дійсним на території України і не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення, а також відсутні підстави недійсності шлюбу.
Тим самим, за вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила втрату почуттів один до одного, відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем.
Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.
Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 статті 115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, про що свідчить подана до суду позивачем заява, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп., сплаченого позивачем при пред`явленні до суду позову про розірвання шлюбу, що документально підтверджується квитанцією №270155246 від 14.11.2025 року, стягнути з відповідача на користь позивача. 
Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб між  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано 15 січня 2024 року в Імеретинській службі цивільного реєстру Агенства розвитку державних сервісів, Грузія, про що складено актовий запис за №68243000101.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.
Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова