Справа № 523/11191/25
Провадження №2/523/1506/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"17" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В., 
за участю секретаря – Ячменьової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
УСТАНОВИВ:
09 червня 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 102081,41 грн за кредитними договорами, укладеними відповідачем із кредитодавцями, право вимоги за якими набув позивач.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 10 та 11 травня 2021 року відповідач уклав з ТОВ «Мілоан» договори про споживчий кредит № 100996452, за умовами якого отримав кредит на суму 7000 грн шляхом перерахування коштів на його банківську картку строком на 30 днів з 10 травня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом, визначених договором, та № 3724076, за яким отримав кредит на суму 5000 грн шляхом перерахування коштів на його банківську картку строком на 30 днів з 11 травня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом, визначених договором.
18 червня 2021 року відповідач уклав з ТОВ «ФК Інкасо Фінанс» договір № 2478212050-86646, відповідно до якого отримав у позику 4500 грн строком на 20 діб зі сплатою процентів за користування кредитом, визначених договором, відповідно до графіку платежів.
Через невиконання відповідачем кредитних зобов`язань за вказаними договорами утворилася заборгованість.
На підставі договорів факторингу, укладеними позивачем, останній набув право вимоги до відповідача за вказаними кредитними зобов`язаннями на загальну суму 102081,41 грн.
У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами разом із понесеними судовими витратами, в тому числі і професійну правову допомогу у розмірі 25000 грн.
11 червня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони в судове засідання 25 лютого 2026 року не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи у відсутності його представника та згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання на 15 вересня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, із клопотаннями до суду не звертався, відзив на позов не подавав.
Судові повістки на наступні судові засідання поверталися до суду без вручення адресату із довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Судом враховуються також судові повістки, надіслані у електронному вигляді на електронні засоби зв`язку, зазначені відповідачем під час укладення кредитних договорів.
Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався.
Оскільки відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що 10 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 100996452, відповідно до якого Товариство надало відповідачеві кредит у розмірі 7000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_1 строком на 30 днів з 10 травня 2021 року до 09 червня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5250 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, та стандартна (базова) процентною ставкою за користування кредитом – 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, а також комісії за надання кредиту у розмірі 19 % від суми кредиту одноразово у сумі 1330 грн.
11 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 3724076, відповідно до якого Товариство надало відповідачеві кредит у розмірі 5000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_1 строком на 30 днів з 11 травня 2021 року до 10 червня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3750 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, та стандартна (базова) процентною ставкою за користування кредитом – 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, а також комісії за надання кредиту у розмірі 19 % від суми кредиту одноразово у сумі 950 грн.
18 червня 2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» договір № 2478212050-86646, відповідно до якого Товариство надало відповідачеві кредит у розмірі 4500 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну НОМЕР_2 строком на 20 діб з 18 червня 2021 року до 08 липня 2021 року зі сплатою відсотків за ставкою 1,95 % за кожен день строку користування кредитом у межах строку кредитування відповідно до графіку платежів.
Укладання кредитних договорів між сторонами відбувалося дистанційно в електронній формі з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця шляхом направлення електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання сторонами за допомогою електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на договір. Після підписання договору електронними підписами його умови вважаються прийнятими, а договір позики є укладеним. На підписаний договір накладається кваліфікована електронна печатка Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Договір позики зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті позичальника, а також направляється позичальнику на електронну пошту.
Також, укладаючи договір, відповідач засвідчив, що погоджується, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди.
Сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису - одноразового ідентифікатора у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договору. 
Свої зобов`язання за договорами кредитодавці виконали в повному обсязі, перерахувавши суми кредитів на зазначений відповідачем картковий рахунок.
28 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 28-12/2021-72, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» приймає право вимоги, у тому числі і до відповідача за договором № 3724076 від 11 травня 2021 року за плату та на умовах, визначених цим договором.
30 листопада 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 30-11-65, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» приймає право вимоги, у тому числі і до відповідача за договором № 100996452 від 10 травня 2021 року за плату та на умовах, визначених цим договором.
У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» за договором про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило позивачеві право вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними договорами за плату та на умовах, визначених цим договором.
Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрах боржників, що є невід`ємною частиною договору факторингу.
18 січня 2022 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» за договором факторингу № 18-01/22 відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2478212050-86646 від 18 червня 2021 року.
У свою чергу на підставі договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачеві право вимоги за вказаним кредитним зобов`язанням ОСОБА_1 .
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення суми кредитів відповідно до умов договорів належним чином не виконав, у зв`язку з чим за розрахунком позивача за ним утворилася заборгованість:
за кредитним зобов`язанням № 100996452 від 10 травня 2021 року у розмірі 45286,63 грн, з яких 5206 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 38750,63 грн – заборгованість за процентами та 1330 грн – заборгованість за комісією; 
за кредитним зобов`язанням № 3724076 від 11 травня 2021 року у розмірі 24799,28 грн, з яких 3418 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 21381,28 грн – заборгованість за процентами; 
за кредитним зобов`язанням № 2478212050-86646 від 18 червня 2021 року у розмірі 31995,50 грн, з яких 4500 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 27495,50 грн – заборгованість за процентами, всього на загальну суму 102081,41 грн.
Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними зобов`язаннями на суму 102081,41 грн.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними зобов`язанням в загальному розмірі 102081,41 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.
З боку відповідача суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
За нормами ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 01-07/2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» і Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», перелік вартості юридичних послуг, заявку на надання юридичної допомоги № 618 від 01 квітня 2025 року щодо боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами № 3724076, № 2478212050-86646, № 100996452, в якій надання усної консультації 2 години - 4000 грн, надання письмової консультації 1 година – 3000 грн, складання позовної заяви 6 годин – 18000 грн, а також витяг з акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30 квітня 2025 року стосовно боржника ОСОБА_1 . 
Ураховуючи вказані норми, нескладність справи, розгляд якої здійснено судом в порядку спрощеного провадження, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення правничої допомоги підлягає частковому задоволенню у розмірі 3000 грн.
При вирішенні питання про стягнення правничої допомоги судом враховано правові висновки Верховного Суду у справах № 755/9215/15-ц, № 922/445/19.
Згідно зі ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір, сплачений за подачу позову в розмірі 2422,40 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, оф. 306, м. Київ, 01133) заборгованість за договорами № 100996452 від 10 травня 2021 року у розмірі 45286,63 грн; № 3724076 від 11 травня 2021 року у розмірі 24799,28 грн; № 2478212050-86646 від 18 червня 2021 року у розмірі 31995,50 грн, всього на загальну суму 102081,41 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення складено 17 квітня 2026 року.

Суддя