Справа № 643/11415/26
Провадження № 3/643/1923/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15.06.2026       м. Харків
Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Семенова Я.Ю., за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г., прокурора Маркевич Ю.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Донецьк, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , непрацевлаштованої, яка перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , яку 31.07.2023 звільнено з посади головного державного інспектора відділу пресслужби та адміністрування субсайту управління інформаційної взаємодії Головного управління ДПС у Харківській області, будучи відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону №1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 14.03.2025 о 18-22, подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2023 рік.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні визнала в повному обсязі, щиро розкаялася. 
Прокурор Маркевич Ю.В. у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції вказаної статті.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.
За правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як це закріплено положеннями ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Положеннями п.п. «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон № 1700-VII) закріплено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
За змістом абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону №1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Вимогами п. 1 ч. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції №252/23 від 08.11.2023, визначено, що щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
За правилами абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією – діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначена положеннями ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з приміткою до ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до змісту диспозиції ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення з об`єктивної сторони протиправний намір цього адміністративного правопорушення реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації) та бездіяльності (неподання декларації). При цьому, ознакою, що характеризує вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
При встановленні наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такими суб`єктами повинні обов`язково з`ясовуватися обставини щодо віднесення суб`єкта адміністративного правопорушення до осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», щодо несвоєчасності подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також обставини щодо наявності або відсутності у такої особи поважних причин несвоєчасної подачі декларації.
Окрім визнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, знаходить своє підтвердження сукупністю доказів, а саме:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №467 від 27 травня 2026 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- копією наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у Харківській області ДПС України №73-0 від 18 лютого 2022 року про призначення ОСОБА_2 на посаду головного державного інспектора Центрального відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника ОСОБА_3 , як переможця конкурсу;
- копією наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у Харківській області ДПС України №75-0/ВС від 16 серпня 2022 року про переведення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду головного державного інспектора відділу пресслужби та адміністрування субсайту управління інформаційної взаємодії Головного управління ДПС у Харківській області;
- копією наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у Харківській області ДПС України №466-0/вс від 28.11.2022 про переведення працівників, зокрема ОСОБА_2 ;
- копією наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у Харківській області ДПС України №878-0 від 19 липня 2023 року про звільнення ОСОБА_2 з посади головного державного інспектора відділу пресслужби та адміністрування субсайту управління інформаційної взаємодії Головного управління ДПС у Харківській області за угодою сторін;
- повідомленням Головного управління ДПС у Харківській області ДПС України №7249/5/20-40-14-11 від 05.04.2024 про встановлення факту неподання до 01 квітня декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або органу місцевого самоврядування, а саме декларації типу «Щорічна: я припинив (ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування» за 2023 рік;
- послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 15.03.2025;
- листом керівника Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції №47-05/10224-26 від 19.02.2026, згідно з яким Національне агентство встановило факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
- електронною декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, тип «Щорічна», подана ОСОБА_1 14.03.2025 о 18-22 годині;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.05.2026, наданими начальнику 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР Національної поліції України.
Надані суду докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, позаяк отримані у передбачений законом спосіб із передбачених законом джерел, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.
Згідно з вимогами ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Правилами ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення унормовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 34 КУпАП, судом визнається щире розкаяння.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та попередження наступних правопорушень, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному ст. 172-6 КУпАП.
Як це визначено правилами ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону, що унормовано положеннями п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у встановленому законом порядку, суд вирішує питання про стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 35, 172-6, 245, 251, 252, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок (отримувач: ГУК у Харківській області/МТГ Харків/ 21081100, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA928999980314020542000020649, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу: «сплата штрафу по справі про адміністративне правопорушення»).
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Салтівський районний суд міста Харкова.

Суддя : Я.Ю. Семенова