ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)

18 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/26548/25
Провадження № 22-з/820/69/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 грудня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» (далі – ТОВ «ФК «Гелексі», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ТОВ «ФК «Гелексі» зазначило, що 24 квітня 2021 року сторони уклали в електронній формі договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії №224905 (далі – кредитний договір), відповідно до якого товариство надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 000 грн під 1,5% в день (підвищена процентна ставка у випадку прострочення терміну платежу – 3% в день), а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти.  ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 24 960 грн, із яких 5 000 грн – заборгованість за позикою, 19 960 грн – заборгованість за процентами.
За таких обставин ТОВ «ФК «Гелексі» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 24 960 грн заборгованість за кредитним договором, 2 423 грн витрат зі сплати судового збору, 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 грудня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гелексі» 24 960 грн заборгованість за кредитним договором, 2 423 грн витрат зі сплати судового збору, 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Гелексі» слід стягнути вказану заборгованість. У зв`язку з розглядом справи ТОВ «ФК «Гелексі» понесло обґрунтовані витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу, які слід покласти на відповідача.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 грудня 2025 року в частині розміру заборгованості за кредитним договором і судових витрат змінено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гелексі» 6 960 грн заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто з ТОВ «ФК «Гелексі» на користь ОСОБА_1 551 грн 18 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

У порядку, передбаченому статтею 246 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України),  ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Афадєєва В.В., звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення.
ОСОБА_1 просить апеляційний суд включити до складу судових витрат витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 11 000 грн та стягнути зазначені витрати з ТОВ «ФК «Гелексі» на свою користь пропорційно розміру позовних вимог, в задоволенні яких судом апеляційної інстанції було відмовлено.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У письмових запереченнях ТОВ «ФК «Гелексі» просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 11 000 грн у повному обсязі, а у разі стягнення цих витрат – зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу (не більше 1 000 грн), враховуючи малозначність справи та принципи справедливості.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини

На підставі договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2024 року (далі – Договір), укладеного між відповідачем ОСОБА_1 (далі – Клієнт) та адвокатом Афадєєвим В.В. (далі – Адвокат) (а.с. 142), та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1061421 від 12 лютого 2024 року (а.с. 49, 101) Адвокат надавав Клієнту професійну правничу допомогу в апеляційному суді під час перегляду рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 грудня 2025 року.
За умовами цього договору (розділ 3) вартість наданих юридичних послуг визначається у актах про надання правової допомоги (пункт 3.1). Оплата наданих послуг здійснюється клієнтом не пізніше 5-ти календарних днів з моменту підписання акту про надання правової допомоги в безготівковому або готівковому порядку (пункт 3.2).
Із акта про надання правової допомоги від 6 травня 2026 року (а.с. 143) слідує, що Адвокат надав Клієнту юридичні послуги на стадії перегляду справи в апеляційному суді вартістю 11 000 грн, а саме:
- ознайомлення з повним текстом рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 грудня 2025 року у справі №686/26548/25, формування правової позиції з метою захисту інтересів Клієнта – 2 000 грн (1 год.);
- підготовка, погодження із Клієнтом та подання до Хмельницького апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 грудня 2025 року – 9 000 грн (4,5 год.).
Разом із поданням апеляційної скарги (а.с. 91-100)  ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Афадєєва В.В., зробив заяву про подання доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та його висновки

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята).
В силу статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма).
За змістом статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу. Якщо позов задоволено частково, то витрати на професійну правничу допомогу присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві – пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.
Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності.
Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зібрані докази достовірно вказують на те, що  ОСОБА_1 має понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у зв`язку з переглядом рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 грудня 2025 року у розмірі 11 000 грн.
Такий розмір витрат на правову допомогу в апеляційному суді не є співмірним із обсягом отриманих відповідачем юридичних послуг і тривалістю їх надання адвокатом. Так, ознайомлення з повним текстом рішення, формування правової позиції, підготовка, погодження із замовником та подання до суду апеляційної скарги не потребувало значної кількості часу, а складені адвокатом процесуальні документи не є значними за обсягом.
Із відзиву ТОВ «ФК «Гелексі» слідує, що воно ставить під сумнів реальність і співмірність понесених  ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на зазначене вище, враховуючи фактичний обсяг наданих відповідачу Поштовому В.А. юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), складність даної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати  ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу слід визначити у розмірі 4 000 грн.
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, тобто на 72,12%, то з ТОВ «ФК «Гелексі» на користь  ОСОБА_1 слід присудити 2 884 грн 80 коп. витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді (4000?72,12%).

Керуючись статтями 137, 141, 270, 368, 381, 382, 384, 389, 391 ЦПК України, 

ухвалив:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» (місцезнаходження – 01054, місто Київ, вулиця В`ячеслава Липинського, 10/1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 41229318) на користь ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) 2 884 гривні 80 копійок витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук