Справа №359/3701/26
Провадження №2-о/359/153/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
за участю представника заявника Тирана О.В.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

1.1. В квітні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що він був мобілізований до Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Його рідний брат ОСОБА_2 також брав участь у забезпеченні оборони України, захисті безпеки населення та інтересів держави від військової агресії РФ проти України. 3 квітня 2022 року він прямував до с. Перемога Броварського району для проведення аеророзвідки. Під час руху автомобіль, в якому ОСОБА_2 перебував з іншими учасниками сил самооборони, наїхав на вибуховий предмет, внаслідок чого стався вибух. ОСОБА_2 зазнав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. У зв`язку з тим, що він не перебував у складі військового формування, ОСОБА_1 не може отримати довідку про загибель його рідного брата під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану. Ця обставина унеможливлює здійснення заявником права на звільнення з військової служби. Тому ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що його рідний брат ОСОБА_2 загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану.

1.2. У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

1.3. Представник заінтересованої особи не з`явився у судове засідання та не повідомив про своє ставлення до заяви. Військова частина НОМЕР_1 у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверд-жується довідкою про доставку електронного документа від 10 квітня 2026 року (а.с.34).

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1 квітня 2026 року (а.с.32) вбачається, що цивільну справу за заявою, поданою ОСОБА_4 , було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 квітня 2026 року (а.с.58) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду.

3. Обставини, встановлені судом; норми права, застосовані при розгляді справи.

3.1. ОСОБА_1 був мобілізований до Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Ця обставина підтверджується копією витягу з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №25 від 24 січня 2026 року (а.с.23) та копією відповідної довідки №2543/3800 від 27 березня 2026 року (а.с.24).

3.2. Правовідносини, що є предметом судового розгляду, регулюються главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

3.3. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюва-них прав.

3.4. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

3.5. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлен-ня.

3.6. Згідно з пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

3.7. Відповідно до абз.16 п.3 ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини під час дії воєнного стану, якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

3.8. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

3.9. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права.

3.10. Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.11. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії», одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким остаточне і обов`язкове рішення не може переглядатись лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Res judicata – вирішена справа (res judicata pro veritate habetur – судове рішення слід визначати за істину) означає остаточність рішення суду, яке набрало чинності і не може бути переглянуте.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

4.1. ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 . Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 25 вересня 1986 року та серії НОМЕР_3 від 10 липня 1996 року (а.с.15, 16).

4.2. Зі змісту рішення Бориспільського міськрайонного суду від 14 листопада 2025 року (а.с.17-21) вбачається, що ОСОБА_2 у складі сил самооборони брав участь у забезпеченні оборони України, захисті безпеки населення та інтересів держави від військової агресії РФ проти України. 3 квітня 2022 року він прямував до с. Перемога Броварського району для проведення аеророзвідки. Під час руху автомобіль, в якому ОСОБА_2 перебував з іншими учасниками сил самооборони, наїхав на вибуховий предмет, внаслідок чого стався вибух. ОСОБА_2 зазнав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України наведені обставини не потребують повторного доведення, адже вони були ретельно перевірені під час розгляду цивільної справи №359/2946/25 (провадження №2-о/359/141/2025).

4.3. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 загинув під час виїзду на розвідувальне завдання, видається логічним та послідовним, що його смерть не є побутовою та пов`язана із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану. У зв`язку з тим, що він не перебував у складі військового формування, ОСОБА_1 не може отримати довідку про характер загибелі його рідного брата та здійснити право на звільнення з військової служби.

4.4. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення означеного права заявника належить встановити факт, що ОСОБА_2 загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану.

Повний текст рішення суду складений 28 травня 2026 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду      Є.О. Борець