П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2856/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Печений Є.В. 
Суддя-доповідач - Канигіна Т.С. 
18 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Канигіної Т.С. 
суддів: Слободонюка М.В.  Кузьмишина В.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітної плати за період роботи 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження державної служби в Кам`янець-Подільській ОДПІ вона мала право на індексацію заробітної плати відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (далі – Порядок № 1078), однак за період з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017 така індексація їй фактично протиправно не нараховувалась і не виплачувалась, що підтверджується особовими рахунками, отриманими з архіву.
Посилається на те, що ненарахування та невиплата індексації заробітної плати порушує її право на належну оплату праці, гарантоване статтею 43 Конституції України, та суперечить правовим позиціям Верховного Суду, зокрема, у справі № 822/1858/16, де за аналогічних правовідносин за участю Кам`янець-Подільської ОДПІ визнано протиправною бездіяльність щодо ненарахування індексації та покладено обов`язок здійснити її нарахування й виплату.
Також позивач зазначає, що відповідач, як правонаступник Кам`янець-Подільської ОДПІ, зобов`язаний забезпечити реалізацію її прав, набутих під час проходження державної служби, включно з правом на індексацію заробітної плати.
ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.11.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації заробітної плати за період з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017 відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням фактично виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що із поданої до суду копії трудової книжки та наказу про звільнення судом встановлено, що позивач проходила державну службу в Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції (далі – Кам`янець-Подільська ОДПІ) з 29.06.1993 до 15.09.2017 та була звільнена з посади у зв`язку зі скороченням штату.
Із листа Кам`янець-Подільського міського архіву від 15.01.2025 та доданих до нього копій особових рахунків позивача за 2012-2017 роки вбачається, що у графах, які відображають індексацію заробітної плати, за період з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017 відсутні будь-які суми нарахувань індексації.
Із наявної у матеріалах справи заяви позивача від 14.12.2024 убачається, що вона звернулася до ГУ ДПС у Хмельницькій області із письмовим зверненням, у якому просила надати інформацію щодо нарахування та виплати їй індексації заробітної плати за період з 01.01.2013 по 30.04.2017, а також здійснити нарахування та виплату невиплачених сум індексації.
До матеріалів справи долучено копію листа ГУ ДПС у Хмельницькій області від 23.12.2024, складеного як відповідь на зазначене звернення. 
Зміст цього листа зводиться до посилання відповідача на норми законодавства про оплату праці, зазначення, що за передавальним актом Кам`янець-Подільської ОДПІ заборгованість із заробітної плати перед позивачем відсутня, та повідомлення про те, що документи з нарахування заробітної плати передані до архівної установи. 
Даних про конкретне нарахування індексації заробітної плати за вказані періоди наведений лист не містить.
Із копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення убачається, що ГУ ДПС у Хмельницькій області 23.12.2024 направило на адресу позивача рекомендований лист, який не був вручений адресату та повернувся відправнику після закінчення строку зберігання.
Інших доказів, які б підтверджували нарахування та виплату позивачу індексації заробітної плати за спірний період (розрахунково-платіжних відомостей, розрахункових листків із відображенням індексації, довідок про нарахування індексації тощо), відповідач до суду не надав.
Вважаючи бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати їй індексації заробітної плати за період роботи з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017 протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом. 
ІV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав покладений на нього статтею 77 КАС України обов`язок доведення правомірності своєї бездіяльності щодо ненарахування індексації заробітної плати позивачу.
Натомість, доводи позивача про те, що індексація заробітної плати за спірні періоди їй не нараховувалась та не виплачувалась, узгоджуються з наявними у справі копіями особових рахунків і не спростовані відповідачем. 
За висновком суду першої інстанції, індексація заробітної плати є обов`язковою державною соціальною гарантією; позивач як працівник Кам`янець-Подільської ОДПІ мала право на індексацію заробітної плати відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку № 1078; ГУ ДПС у Хмельницькій області як правонаступник Кам`янець-Подільської ОДПІ зобов`язаний забезпечити реалізацію цього права; ненарахування та невиплата позивачу індексації заробітної плати за період з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017 є протиправною бездіяльністю відповідача.
З огляду на складність самостійного визначення судом конкретного розміру належної позивачу індексації, що потребує застосування індексів споживчих цін за тривалий період та використання первинних бухгалтерських документів, суд дійшов висновку, що належним способом захисту є покладення на відповідача обов`язку нарахувати та виплатити позивачу індексацію заробітної плати за спірний період відповідно до вимог законодавства. 
V. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Особа, яка подала апеляційну скаргу, - Головне управління ДПС у Хмельницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначаючи, що суд під час винесення оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають суттєве значення для об`єктивного вирішення справи, виніс рішення, ґрунтуючись на неправильному застосуванні норм матеріального права та на висновках, які фактично не відповідали обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
За доводами скаржника, при реорганізації Кам`янець-Подільської ОДПІ згідно з передавальним актом Кам`янець-Подільської ОДПІ будь-яка заборгованість щодо виплати заробітної плати перед ОСОБА_1 була відсутня; дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Скаржник також зазначає, що ОСОБА_1 звільнено з посади у Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області 15.09.2017, а позовну заяву до Хмельницького окружного адміністративного суду датовано 17.02.2025, тобто позивачем пропущено строк, визначений частиною другою статті 233 КЗпП, для звернення до суду. З цього приводу посилається на висновку Верховного Суду, викладені в постанові від 26.10.2023 у справі № 380/653/23.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає про відсутність доказів у відповідача щодо виплати заробітної плати з індексацією за спірний період та відсутність підстав для застосування строків за статтею 223 Кодексу законів про працю України. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.
VІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Відповідно до статті 95 Кодексу законів про працю України ( далі - КЗпП України) заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Згідно із статтею 33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.
Відповідно до статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
За визначенням статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно із статтею 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.
Згідно з пунктом 10-2 цього Порядку для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
VIІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
З аналізу вищенаведених норм слідує, що заробітна плата підлягає обов`язковій індексації як державна соціальна гарантія яка надається для соціальної підтримки населення в умовах зростання цін, а державні соціальні гарантії обов`язкові для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Ураховуючи, що індексація заробітної плати за період з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась (що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем), тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на виплату сум такої індексації відповідно до законодавства.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 822/1858/16.
Інші доводи скаржника є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.
Щодо строку звернення до суду з даним позовом, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновків в ухвалі від 28.11.2025.
Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 № 2352-IX (далі - Закон № 2352-IX) назву та частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
"Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів
Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".
Так, судом першої інстанції зазначено, що спірними у цій справі є вимоги щодо нарахування та виплати індексації заробітної плати за період з 01.01.2013 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 30.04.2017, тобто весь спірний період повністю припадає на час до 19.07.2022, а трудові відносини між сторонами були припинені ще у 2017 році.
Отже, спірні правовідносини щодо оплати праці (індексації заробітної плати) виникли та були припинені до набрання чинності Законом № 2352-IX, яким змінено строки звернення до суду, і, відповідно до практики Верховного Суду, до них підлягає застосуванню редакція статті 233 КЗпП України, чинна до 19.07.2022.
За цією редакцією статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. 
Указаний правовий підхід прямо застосовано Верховним Судом у постанові від 05.12.2024 у справі № 560/866/24 щодо аналогічних вимог про індексацію заробітної плати за 2013– 2017 роки. 
За таких обставин посилання відповідача на пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 233 КЗпП України у редакції Закону № 2352-IX, є необґрунтованими, оскільки цей строк не поширюється на правовідносини щодо нарахування та виплати індексації заробітної плати за період 2013-2017 роки.
Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, наведену в постанові від 26.10.2023 у справі № 380/653/23, є безпідставним з огляду на різні обставини справ, тобто наведена позиція не є релевантною до даної справи.
VIII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Канигіна Т.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Слободонюк М.В.    Кузьмишин В.М.