Справа № 550/162/26
Провадження № 2/550/257/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року       селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – Михайлюк О.І., 
при секретарі судового засідання – Шукевич Н.В.,
за участю:
позивача – ОСОБА_1 
представника позивача – адвоката Панченко О.О. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , строком три місяці. 
Позов обґрунтовує тим, що наприкінці листопада 2025 року до позивачки зателефонувала ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 та знає позивачку ОСОБА_1 через її чоловіка ОСОБА_4 . В телефонній розмові ОСОБА_3 повідомила позивачку, що вона має для неї документи та інформацію про земельну ділянку, яку їй заповіла ОСОБА_2 . Зустрівшись із ОСОБА_3 , остання повідомила позивачці, що у 2016 році ОСОБА_2 їй передала оригінал заповіту, який був складений на ім`я ОСОБА_1 , оригінали документів на земельну ділянку площею 5,8825 га, кадастровий номер 5325480700:00:002:0034, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Полтавська область, Чутівський район, Вільницька сільська рада та просила, щоб ОСОБА_3 передала після її смерті зазначені документи ОСОБА_1 
23.01.2026 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Мигаль О.О., з метою оформити свої спадкові права на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 
03.02.2026 року державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Мигаль О.О. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. ОСОБА_1 вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знала про наявність заповіту. Посилаючись на зазначене позивачка просить суд встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові. 
Представник позивачки, адвокат Панченко О.О., у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Пояснила, що позивачка пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана про існування заповіту, тому що спадкодавець не є родичкою позивачки. 
Представник відповідача Скороходівської селищної ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява від Скороходівської селищної ради Полтавської області про розгляд справи без участі представника відповідача, на підставі наявних доказів у справі. 
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків, та перевіривши всі докази у їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.01.2026 року (а.с.9). 

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку, площею 5,8825 га, кадастровий номер 5325480700:00:002:0034, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вільницької сільської ради Чутівського району Полтавської області, яка належала померлій на праві власності, що підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №69287689 від 29.09.2016 (а.с.43).
29.09.2016 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку площею 5,8825 га, з кадастровим номером 5325480700:00:002:0034, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з метою використання для сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вільницької сільської ради, Чутівського району Полтавської області (а.с.9 зворот).
03.02.2026 року постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Мигаль О.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №65/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.8).
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №83952369 від 23.01.2026 року, у Полтавській районній державній нотаріальній конторі 23.01.2026 року заведено спадкову справу №75142868 у Спадковому реєстрі (номер у нотаріуса 18/2026) (а.с.10).
Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №83951854 від 23.01.2026 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.55).
Позивачка, допитана в якості свідка в судовому засіданні повідомила, що її чоловік ОСОБА_4 орендував земельну ділянку у ОСОБА_2 . Позивачка разом зі своїм чоловіком допомагала ОСОБА_2 – провідували її в лікарні, купували їй ліки, продукти харчування, і одного разу ОСОБА_2 попросила у ОСОБА_1 документи, але не сказала для чого, про те, що вона щось оформила ОСОБА_1 не відомо. В листопаді 2025 року позивачці зателефонувала ОСОБА_3 і повідомила їй, що вона має для неї документи, вони зустрілися і ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 заповіт та документи на земельну ділянку. 
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона проживала із померлою ОСОБА_2 в одному селі на паралельній вулиці і часто бачила ОСОБА_1 у ОСОБА_2 , остання дуже добре про неї відгукувалася. ОСОБА_2 була одинокою жінкою, дітей у неї не було, а чоловік помер. ОСОБА_2 передала свідку документи на зберігання серед них був заповіт складений на ОСОБА_1 , та сказала, якщо з нею щось трапиться то їх необхідно передати ОСОБА_1 . ОСОБА_2 свідку говорила, що не хоче передавати заповіт та документи на землю ОСОБА_1 , бо боялася, що вона від неї відмовиться і перестане їй допомагати. У ОСОБА_3 були сімейні проблеми, а тому їй довелось виїхати в Сумську область, про документи які передавала ОСОБА_2 вона забула. Повернувшись назад, свідок перебирала вдома документи та натрапила на заповіт і одразу зателефонувала позивачці і передала заповіт та документи на землю.
Свідок ОСОБА_4 , суду повідомив, що він є чоловіком позивачки. ОСОБА_1 про існування заповіту стало відомо в 2025 році від ОСОБА_5 . Земельна ділянка, яку ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 перебуває у нього в оренді, про заповіт ОСОБА_2 нічого не говорила. ОСОБА_2 померла в період карантину запровадженого, у зв`язку з коронавірусною хворобою, на похороні свідок не був присутній і хто займався похованням ОСОБА_2 йому нічого не відомо. Заяв до нього про прийняття спадщини від нотаріуса не надходило. 
Суд зазначає, що відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини тощо.
Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18, а також підтриманий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (пункт 50).
Дотримання принципу пропорційності безпосередньо залежить від наявності об`єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. У разі якщо таких обставин суд не встановив, то не можна допускати втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину, оскільки це порушить принцип правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно скористалася власними цивільними правами, та не відповідатиме принципу пропорційності втручання у право власності на спадкове майно (пункт 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).
Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є усталеною.
Судом встановлено, що позивачка не є родичкою спадкодавиці ОСОБА_6 , не здійснювала її поховання та не була обізнана про дату її смерті. Про наявність заповіту позивачка також не була обізнана, оскільки спадкодавиця передала заповіт на зберігання свідку ОСОБА_3 з умовою, що б остання до смерті спадкодавиці не передавала заповіт ОСОБА_1 та не повідомляла про його наявність. Також судом встановлено, що ОСОБА_1 не було передано заповіт одразу після смерті спадкодавиці, що дало б змогу позивачці звернутись у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому, неотримання позивачкою заповіту вчасно було зумовлено об`єктивними, істотними для спадкоємця обставинами, які не залежали від її волі.
Крім того, судом встановлено, що спадкова справа на майно померлої не заводилась, інші спадкоємці за законом та заповітом – відсутні. 
У відповідності до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, враховуючи також відсутність заперечень щодо предмету позову з боку відповідача, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та задовольнити позовні вимоги, встановивши ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 18, 81, 89, 247, 258, 264, 265, 268, 352-356 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини – задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Республіка Молдова, Каменський район село Верхні Кугурешти, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняна рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Скороходівська селищна рада Полтавського району Полтавської області, юридична адреса: селище Скороходове, Полтавський район, Полтавська область, вул. Софіївська, 15, ЄДРПОУ 21047276.

Повний текст рішення складено 11.06.2026.

Суддя      О.І.Михайлюк