Справа № 697/304/26 
Провадження № 2-о/697/41/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року м. Канів
Суддя Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Колісник Л.О.,
за участю секретаря с/з – Румини М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Канів Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Степанецька сільська рада Черкаської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини,
ВСТАНОВИВ :
Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини, згідно якої просить суд встановити факт її проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 2006 року вона постійно проживала однією сім`єю разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в його будинку по АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільні бюджет, права і обов`язки. В жовтні 2023 ОСОБА_2 виїхав тимчасово на заробітки в Естонію. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , перебуваючи в Естонії передчасно помер. Заявник перевезла праху померлого в Україну та здійснила його поховання. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок та земельна ділянка. Спадкоємців 1-3 черги у ОСОБА_2 немає, заповіт не складався. Заявник має право на спадкування після його смерті як спадкоємець 4 черги. Проте нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки. У зв`язку з цим, заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини.
17.02.2026 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 19.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку окремого провадження, витребовано Спадкову справу та призначено судове засідання.
11.03.2026 надійшла копія спадкової справи № 338/2025.
В судовому засіданні заявник вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві, пояснила, що проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 . Разом доглядали своїх батьків, вели спільне господарство, разом займалися підприємницькою діяльністю та мали спільні доходи і мали спільний бюджет. Родичів у ОСОБА_2 після смерті його батьків не було. ОСОБА_2 поїхав в ОСОБА_4 заробити грошей для сім`ї. Під час перебування її цивільного чоловіка вони щодня телефонували одне одному, він надсилав їй кошти, в подальшому вона планувала переїхати до чоловіка в Естонію. Проте чоловік раптово помер. Вона забрала прах ОСОБА_2 з Естонії та поховала його в Україні. 
Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, подав заяву про визнання заявлених вимог, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона та ОСОБА_1 є сусідами. Заявницю знає з дня свого народження, ОСОБА_2 знає з 2007 року, коли він переїхав в с. Степанці Черкаського району. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, мали спільний побут, спільно доглядали своїх батьків до дня їх смерті. У ОСОБА_2 рідніших людей крім ОСОБА_1 не було. Коли ОСОБА_2 поїхав заробити кошти для сім`ї в ОСОБА_4 , він помер. Перевезення праху ОСОБА_2 здійснювала заявник, а вона, свідок, допомагала їй в поданні документів для цього в консульство.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона з ОСОБА_1 є сусідами. Заявницю знає з 2008 року, коли переїхала в с. Степанці. На час її переїзду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом проживали однією сім`єю, мали спільне майно, господарство, спільно доглядали своїх батьків до дня їх смерті. Коли ОСОБА_2 поїхав на заробітки в ОСОБА_4 та помер, ОСОБА_1 забрала його прах і здійснила поховання. Інших родичів у ОСОБА_2 не було.
Суд, вислухавши пояснення позивача свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ст. 293, 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.05.2007 року зареєстрований та постійно проживав до 23.10.2023 у власному будинку АДРЕСА_1 . Разом з ним з 13.01.2006 без реєстрації проживала його співмешканка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вели спільне господарство. 23.10.2023 ОСОБА_2 вибув за межі України на роботу, що підтверджується довідками виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 16.06.2025 № 204 та 09.02.2026 № 43.
Відповідно до довідки від 26.06.2025 про смерть, що була зареєстрована в установі запису актів цивільного стану Естонії ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Естонії.
Відповідно до довідки від 01.07.2025 Талліннського похоронного бюро було проведено опечатування кремаційної урни з прахом ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 09.02.2025 № 43/1 ОСОБА_1 організувала перевезення праху свого співмешканця ОСОБА_2 , який помер в республіці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та поховала його на кладовищі в с. Степанці за власні кошти та доглядає за його могилою.
Як встановлено судом, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2011 № 1-3551, витяга з державної реєстрації прав від 18.11.2011, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.09.2025, копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 112948, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.01.2026 , технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, інформації з КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» житловий будинок із земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , де проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власністю спадкодавця. 
Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Як вбачається із Спадкової справи після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 05.11.2025 звернулась до Канівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після його смерті як особа, що проживала однією сім`єю не менш, як п`ять років до дня його смерті.
Державний нотаріус Канівської державної нотаріальної контори 21.01.2026 відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують їх родинні стосунки. 
Для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим не менше 5 років, згідно зі ст. 1264 ЦК України, ОСОБА_1 звернулася до суду з метою реалізації її права на спадкування.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Судом досліджено копію спадкової справи № 338/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 та встановлено, що за життя спадкодавець заповіту не складав, спадщину за законом прийняла заявник ОСОБА_1 , в спадковій справі наявна відповідна заява. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Тобто, основною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.
Ч. 1, 2 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено наступне, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20.03.2023 у справі № 372/3321/19 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2020 у справі №695/1732/16-ц вказав, що обов`язковою умовою для визначення чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Відповідно до положення ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи покази свідків, письмові докази, які підтверджують факт спільного проживання заявника із спадкодавцем, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості та допустимості. 
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України Необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини може сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
Як встановлено в судовому засіданні, підтвердження факту проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини заявнику необхідне для оформлення спадкових прав.
За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, надані заявником докази на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, а тому суд дійшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81-83, 229, 235, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Степанецька сільська рада Черкаської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини – задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Л . О . Колісник