ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року  м. Рівне  Справа № 924/167/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Розізнана І.В. 

без виклику (повідомлення) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 
на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 03.04.2026 
у справі № 924/167/26 
за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (ВП ХАЕС)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір Техностиль"
про стягнення 140 313,73 грн штрафних санкцій

В лютому 2026 року Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір Техностиль" 140 313,73 грн штрафних санкції за порушення строку поставки товару за договором від 15.05.2025 № 53-124-01-25-25941, з яких 65 904,93 грн пені та 74 408,80 грн штрафу /а.с. 1-4/. 
Господарський суд Хмельницької області рішенням від 03.04.2026 у справі № 924/167/26 позов задовольнив частково.
Присудив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір Техностиль" на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" 32 952,47 грн пені, 37 204,40 грн штрафу та 2662,40 грн витрат по сплаті судового збору.
В решті позову відмовив /а.с. 107-111/.
Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", частково не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2026 у справі № 924/167/26 скасувати в частині відмови у стягненні 32 952,47 грн пені, 37 204,40 грн штрафу, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю /а.с. 117-120/.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:
- суд першої інстанції відмовив у стягненні 32 952,47 грн пені та 37 204,40 грн штрафу шляхом зменшення розміру штрафних санкцій на 50 %;
- позивач вважає, що суд в оскаржуваному рішенні дійшов до хибних висновків та не врахував належним чином обставин справи;
- постановляючи рішення у справі № 924/167/26 суд першої інстанції не врахував того, що безпідставне зменшення розміру штрафних санкцій судом, фактично нівелює інститут цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що у свою чергу призводить до безкарності боржника перед кредитором в частині дисципліни виконання господарських зобов`язань, може бути розцінене як порушення балансу сторін та втручання у договірні правовідносини;
- заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір штрафних санкцій за порушення строку надання послуг не є нерозумним або несправедливим;
- пунктом 8.2 договору визначено, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додаткового сплачує покупцю штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості;
- при цьому за змістом п. 8.2 договору, сплата пені та штрафу - це, не що інше, як зобов`язання постачальника, яке він має виконати у разі порушення строку поставки товару;
- тобто ТОВ "Явір Техностиль" завідомо було обізнано про наявність відповідальності, яка покладається на сторону постачальника у разі несвоєчасної поставки товару;
- товариство, як юридична особа, яке здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, мало усвідомлювати всю відповідальність за прийняті на себе зобов`язання, з огляду на що, розумно оцінювати всі можливі негативні наслідки у разі невиконання прийнятих на себе зобов`язань, особливо у випадку, свідомого зупинення виконання договору, без належних на те правових підстав;
- несвоєчасна поставка товару є порушенням зобов`язання за договором від 15.05.2025 № 53-124-01-25-25941;
- факт невиконання зобов`язання у встановлений договором строк встановлено судом та підтверджується видатковими накладними;
- ТОВ "Явір Техностиль" не надано жодних доказів, що ним було вжито всіх заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 32 952,47 грн пені та 37 204,40 грн штрафу є незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 22.04.2026, для розгляду справи № 924/167/26 визначено колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Тимошенко О.М., Розізнана І.В.
Листом № 924/167/26/1976/26 від 22.04.2026 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Хмельницької області.
27.04.2026 до суду надійшли матеріали справи № 924/167/26.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно із ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що ціна позову у справі № 924/167/26 менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" здійснюється судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2026 у справі № 924/167/26 /а.с. 138/.
06.05.2026 (вх. № 3770/26) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір Техностиль" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2026 у справі № 924/167/26 залишити без змін /а.с. 142-145/.
Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до оголошення про проведення відкритих торгів UA-2025-03-25-001006-а щодо закупівлі - костюми зварника в асортименті на суму 1 691 500,00 грн, замовником в якій виступала "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якої діє філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція", звіту, сформованого 19.05.2025, про результати проведення процедури закупівлі UA-2025-03-25-001006-а, із учасником торгів ТОВ "Явір Техностиль" було укладено договір від 15.05.2025 на суму 2 004 598,80 грн.
15.05.2025 між акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція", (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Явір Техностиль" (постачальник) укладено договір поставки № 53-124-01-25-25941 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити вказаний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються у специфікації №1 (додаток № 1 до договору), та є невід`єною частиною договору. 
Предметом поставки є товар: костюми зварника в асортименті (код 18220000-7 за Єдиним закупівельним словником ДК 021-2015 Штормовий одяг) (п. 1.2 договору).
Постачальник зобов`язаний дотримуватися у процесі виготовлення та поставки товару встановлених для нього технічних норм та стандартів, у тому числі тих, що вказані в договорі (п. 2.2 договору). 
У п. 2.3 договору зазначено, що рік виготовлення товару 2024-2025.
Сторони у п. 1.3 договору визначили, що місцем виконання цього договору є місто Нетішин Хмельницької області.
Відповідно до п. 3.1 договору строк поставки товару становить протягом 60 календарних днів з дати укладення сторонами договору. 
Поставка товару згідно зі специфікації здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад вантажоодержувача у м. Нетішин Хмельницької області. Інформація про повну адресу складу вантажоодержувача буде письмово повідомлена для постачальника протягом 5 календарних днів з дати укладення договору, шляхом надсилання з електронної адреси покупця office@khnpp.atom.gov.ua на електронну адресу постачальника andrej.tryvajlo@gmail.com відповідного листа. Постачальник зобов`язаний негайно (але не пізніше 1 робочого дня) з моменту отримання листа надіслати лист-підтвердження про отримання інформації щодо повної адреси складу вантажоодержувача (п. 3.2 договору).
За умовами п. 3.5 договору датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару. 
Приймання товару здійснюється на складі вантажоотримувача у відповідності до супровідних документів (п. 3.7 договору).
Сторони у п. 4.1 узгодили, що ціна товару по договору становить 1 670 499,00 грн, крім того ПДВ 20 % 334 099,80 грн, всього ціна договору: 2 004 598,80 грн.
Відповідно до п. 6.3, 6.4 договору постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором, та має право своєчасно та в повному обсязі отримати плату за поставлений товар.
Згідно з п. 6.1 договору покупець зобов`язаний, зокрема прийняти поставлений товар у відповідності до вимог договору, своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленого товару. 
Згідно з п. 8.2 договору за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7 % від вказаної вартості. 
У п. 11.4 договору сторони передбачили, що зміни до договору вносяться у межах строку його дії в письмовому вигляді шляхом укладання додаткових угод до договору, підписаних уповноваженими на це представниками сторін та скріплених печатками (за наявності).
Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності печатки) і діє до 31.12.2025, а в частині виконання гарантійних зобов`язань, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків (п. 11.1 договору). 
У специфікації № 1 (додаток № 1 до договору поставки від 15.05.2025 № 53-124-01-25-25941) сторони погодили поставку товару на загальну суму 2 004 598,80 грн (у тому числі ПДВ у розмірі 334 099,80 грн): 1. Костюм для зварника (куртка, штани) (найменування товару), ТОВ "Явір Техностиль", Україна (виробник товару, країна походження товару), 6203 (код УКТ ЗЕД товару у порядку, передбаченому підпунктом і пункту 201.1. ст. 201 ПК), компл. (од. вим.), 137 (к-ть), 6539,00 (ціна за одиницю без ПДВ, грн), 895843,00 (сума без ПДВ, грн); 2. Костюм для зварника зимовий (куртка, штани) (найменування товару), ТОВ "Явір Техностиль", Україна (виробник товару, країна походження товару), 6203 (код УКТ ЗЕД товару у порядку, передбаченому підпунктом і пункту 201.1. ст. 201 ПК), компл. (од. вим.), 89 (к-ть), 8704,00 (ціна за одиницю без ПДВ, грн), 774656,00 (сума без ПДВ, грн) /а.с. 21 на звороті/.
Крім того, сторонами підписано технічну специфікацію (додаток № 2 до договору поставки від 15.05.2025 № 53-124-01-25-25941) /а.с. 22-25/.
Вказаний договір, специфікація та технічна специфікація містять підписи представників сторін та відтиски печаток сторін.
На виконання умов договору поставки № 53-124-01-25-25941 від 15.05.2025 відповідачем поставлено товар згідно з видатковими накладними: № 29 від 19.06.2025 на суму 941 616,00 грн (з ПДВ) (товар отримано позивачем 20.06.2025); № 46 від 12.09.2025 на суму 1 062 982,80 грн (з ПДВ) (товар отримано позивачем 15.09.2025) /а.с. 26/. 
Позивач згідно з платіжними інструкціями № 6839 від 08.07.2025 на суму 706 212,00 грн, № 6850 від 08.07.2025 на суму 180 476,40 грн, № 6851 від 08.07.2025 на суму 54 927,60 грн, № 11147 від 28.10.2025 на суму 835 584,00 грн, № 11079 від 28.10.2025 на суму 73 113,60 грн, № 11080 від 28.10.2025 на суму 154 285,20 грн здійснив оплату отриманого товару відповідно до договору поставки № 53-124-01-25-25941 від 15.05.2025 /а.с. 82-84/.
Позивач звернувся до ТОВ "Явір Техностиль" з претензією від 01.12.2025 № 45-30-2715/29342 щодо виконання умов договору від 15.05.2025 № 53-124-01-25-25941, в якій повідомив про прострочення постачальником поставки товару відповідно до умов договору, а саме з 15.07.2025 по 14.09.2025 та просив сплатити у семиденний строк з моменту отримання цієї претензії штрафні санкції у сумі 140 313,73 грн, з яких 65 904,93 грн пені та 74 408,80 грн штрафу у зв`язку з простроченням поставки товару за період з 15.07.2025 по 14.09.2025 включно, нарахованих відповідно до п. 8.2 договору /а.с. 27-28/.
У відповіді на претензію від 04.12.2025 № 15 ТОВ "Явір Техностиль", зокрема, повідомило, що обов`язки за договором виконані належним чином та про відсутність підстав для стягнення суми пені та штрафу у сумі 140 313,73 грн. Посилаючись на п. п. 1.1, 1.2, 3.5 договору, зазначає, що оскільки покупцем без заперечень та зауважень був прийнятий товар за договором, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними (№ 29 від 19.06.2025 на загальну суму 941 616,00 грн, № 46 від 12.09.2025 на загальну суму 1 062 982,80 грн), постачальник належним чином виконав усі договірні зобов`язання; поставка товару відбулася у визначені строки, у повному обсязі та відповідно до встановлених вимог щодо якості, визначених у договорі. У той же час вказує про повідомлення покупця щодо обставин, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов`язань відповідно до умов договору - листом від 29.07.2025 товариство поінформувало про затримку постачання сировини від контрагента - ТОВ "С.Т.Г", що є необхідною для виготовлення товару. Зауважує, що відсутність відповіді на лист розцінив як згоду покупця з викладеними обставинами за аналогією до принципу "мовчазної згоди". У контексті наведеного також наголосив, що відповідно до умов договору та ч. 2 ст. 613 ЦК України, а також принципів добросовісності відсутні правові підстави покладати на постачальника будь-яку відповідальність у зв`язку з обставинами, що виникли незалежно від його волі /а.с. 29/.
Відповідачем у матеріали справи також надано: договір поставки № 108-25 від 28.04.2025, укладений між ТОВ "С.Т.Г" та ТОВ "Явір Техностиль"; технічну специфікацію до предмету закупівлі: костюми зварника в асортименті (код 18220000-7 за Єдиним закупівельним словником ДК 021-2015 Штормовий одяг) (додаток №3 до тендерної документації); сертифікат відповідності на тканину № UA.CRT.00853-24; гарантійний лист ТОВ "С.Т.Г" від 01.04.2025, лист ТОВ "С.Т.Г" від 17.03.2025; лист ТОВ "Явір Техностиль" адресований заступнику генерального директора філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" від 29.07.2025, в якому повідомив про обставини відсутності на складах України тканини для виготовлення замовлених костюмів та в зв`язу із цим про продовження строку поставки на 30 днів; лист ТОВ "С.Т.Г" від 28.07.2025 про доставку тканини; лист філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" до ТОВ "Явір Техностиль" від 24.07.2025 щодо відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором; платіжна інструкція № 4733 від 20.08.2025 на суму 437 824,80 грн, відповідно до якої ТОВ "Явір Техностиль" перерахував кошти ТОВ "С.Т.Г"; рахунок на оплату № STG-4721 від 18.08.2025 тканини кількістю 584 пог. м. на суму 437 824,80 грн з ПДВ; товарно-транспортну накладну № 5 від 12.09.2025; видаткова накладну № 690 від 18.08.2025 на суму 437 824,80 грн з ПДВ.
Враховуючи вищевикладене позивач звернувся з позовом до Господарського суду Хмельницької області в якому просив стягнути з відповідача 65 904,93 грн пені та 74 408,80 грн штрафу у зв`язку з простроченням поставки товару.
Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення від 03.04.2026 у справі № 924/167/26, зокрема, дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 65 904,93 грн пені та 74 408,80 грн штрафу є обґрунтованими.
Разом з тим, розглянувши заявлене відповідачем у відзиві клопотання про зменшення розміру пені та штрафу на 90 %, зважаючи на повну поставку товару відповідачем, не значний період прострочення поставки товару, добросовісні дії відповідача спрямовані на попередження позивача щодо наявності обставини неможливості своєчасної поставки товару (відсутність в Україні необхідної сертифікованої тканини) та клопотання про продовження строку поставки, відсутність доказів, які б підтверджували наявність у позивача будь-якої шкоди або прямих збитків внаслідок несвоєчасної поставки товару, забезпечення невиконання зобов`язання пенею і штрафом, компенсаційний характер неустойки, з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, суд першої інстанції з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін та верховенства права, дійшов висновку проє зменшення розміру пені та штрафу на 50 % (пеня - 65 904,93 грн х 50 % = 32 952,47 грн; штраф - 74 408,80 грн х 50 % = 37 204,40 грн).
Відповідно до ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Враховуючи вищевикладене, доводи та вимоги апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд в цьому випадку переглядає рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2026 у справі № 924/167/265 лише в частині відмови у стягненні пені та штрафу, а саме у правомірності їх зменшення від заявленої позивачем суми на 50 %.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. 610, 611 ЦК України).
У відповідності до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).
Так згідно з пунктом 8.2 договору за порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач направив позивачу лист № 9 від 29.07.2025 з повідомленням про виникнення обставин незалежних від волі постачальника, які ускладнюють виконання поставку товару у встановлений у договором строк, а також з проханням продовжити строк поставки на 30 календарних днів від дати поставки тканини (15.08.2025) без нарахування штрафних санкцій та оформити відповідні зміни до договору.
Тобто відповідач повідомив позивача про обставини незалежні від його волі, які ускладнюють виконання поставку товару у встановлений у договорі поставки № 53-124-01-25-25941 від 15.05.2025 строк, а саме затримку у постачанні сировини для виготовлення відповідного товару.
При цьому жодних змін щодо строків поставки товару до договору не вносились.
Суд першої інстанції вірно встановив неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором в частині своєчасної поставки на суму 1 062 982,80 грн, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, та не заперечується відповідачем.
А тому позивач правомірно нарахував відповідачу пеню та штраф на суму 1 062 982,80 грн, відповідно до п. 8.2 договору поставки від 15.05.2026 та заявив до стягнення з відповідача 65 904,93 грн пені (за період 15.07.2025-14.09.2025 ) та 74 408,80 грн штрафу.
Колегія суддів, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 140 313,73 грн пені та штрафу, помилки не виявила, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги у цій частині є такими, що передбачені договором та законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При застосуванні ч. 3 ст. 551 ЦК України слід мати на увазі, що поняття "значно" є оціночним і має конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. При цьому слід враховувати, що правила ч. 3 ст. 551 ЦК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2026 у справі № 911/969/24 дійшла висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.
При цьому, у чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Суд зазначає, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22 виснувала про індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, що виключає формування єдиних (для вирішення спорів про стягнення неустойки) критеріїв та алгоритму визначення підстав для зменшення розміру неустойки та критеріїв для встановлення розміру, до якого суд має право її зменшити.
При цьому за сталою позицією Верховного Суду зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки у відповідності до норми статті 551 ЦК України є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (постанови Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/22964/17, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 06.11.2019 у справі № 917/1638/18, від 17.12.2019 у справі № 916/545/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1303/19, від 12.02.2020 у справі № 924/414/19, від 11.07.2023 у справі № 914/3231/16, від 15.11.2023 у справі № 910/1266/23 тощо).
Окрім того Верховний Суд у постанові від 20.12.2023 у справі № 910/3600/22 зазначив, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Також вказано, що пеня та штраф не є основною заборгованістю і, відповідно, при зменшенні її розміру кредитор не несе значного негативного наслідку у своєму фінансовому становищі. 
Судом враховується, що Конституційний Суд України в рішенні від 11 липня 2014 року № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 сформував правову позицію, що наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити (така правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 16.03. 2021 у справі № 922/266/20).
Враховуючи обставини даної справи, які мають юридичне значення, а саме незначний період прострочення поставки частини товару, поставку товару здійснено відповідачем за договором у повному обсязі та належної якості, добросовісні дії відповідача спрямовані на попередження позивача щодо наявності обставини неможливості своєчасної поставки товару (відсутність в Україні необхідної сертифікованої тканини), відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору, відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо можливості зменшення вказаного розміру пені на 50 %, враховуючи інтереси обох сторін, зважаючи на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження факту понесення позивачем збитків внаслідок допущеного відповідачем прострочення.
Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржник не навів інших обґрунтованих заперечень щодо висновків суду першої інстанції в цій частині, окрім тих, яким вже було надано належну правову оцінку місцевим господарським судом, з чим суд апеляційної інстанції погоджується.
Відповідно до статей 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з статтею 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з статтею 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2026 у справі № 924/167/26 в частині зменшення розміру пені та штрафу на 50 % ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування в цій частині.
На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
За змістом ч. 4. 5 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 03 квітня 2026 року у справі № 924/167/26 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Справу № 924/167/26 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повну постанову складено "10" червня 2026 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г. 

Суддя   Тимошенко О.М. 

Суддя   Розізнана І.В.