ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 квітня 2026 року м. Житомир справа № 240/2521/26
категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви, в якому просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 14.10.2025 № 3258-45754/К-02/8-0600/26 щодо ненарахування та невиплати щoмісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого господарства, встановленої статтею 37 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.07.2025 нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, що дорівнює 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про Державний бюджет на відповідний рік.

В обґрунтування позову Позивач зазначає, що має статус особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає в населеному пункті, який віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, та перебуває на обліку у Відповідача. У зв`язку із прийняттям рішення Конституційним Судом України від 17.07.2018 № 6-р/2018, Відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", чого зроблено не було. Зазначає, що починаючи з 01.07.2025 адміністрування соціальних виплат, що здійснюються за державний кошт, було передано Пенсійному фонду України. Відтепер Пенсійний фонд забезпечує нарахування та виплату 39 видів державних соціальних допомог, компенсації соціальних стипендій для окремих категорій громадян. Передача таких функцій відбулась відповідно до трьох постанов Кабінету Міністрів України (№ 695, 765, 766), Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 № 765 “Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України” Пенсійному фонду України передано функції з призначення виплати видів державної соціальної допомоги та стипендії. Ці виплати стосуються також громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою суду від 30.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказав, що з 01.07.2025 на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 11.06.2025 № 695 "Деякі питання надання окремих видів державної соціальної допомоги”, від 23.06.2025 № 766 "Про реалізацію експериментального проекту щодо централізації механізму виплати деяких державних допомог” від 25.06.2025 № 765 "Перелік видів державної соціальної допомоги, соціальної стипендії, призначення та виплата яких здійснюється органами Пенсійного фонду України” Пенсійний фонд України розпочав адміністрування 41 виду державних соціальних допомог, соціальних допомог, соціальних стипендій, компенсацій, які раніше призначалися та виплачувалися органами соціального захисту населення. Однак нарахування та виплата з 01.07.2025, щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до повноважень органів Пенсійного фонду України не віднесені. Крім того, наголошує, що управлінням не приймалося рішення про відмову Позивачу у призначенні вказаної грошової допомоги, а було надано роз`яснення, тому спір щодо оскарження рішення відсутній.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо соціального та правового захисту осіб, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються правовими нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено, що Позивач має статус особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, та проживає в населеному пункті, який відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Суть спору між сторонами зведена виключно до наявності чи відсутності у Позивача права на отримання з 01.07.2025 року щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену статтею 37 Закону № 796-XII.

Судом встановлено, що 24.11.2025 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про нарахування допомоги за ст. 37 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
За результатами розгляду звернення Головним управлінням Пенсійного фонду України листом від 14.10.2025 відмовлено у призначені і надано роз`яснення про порядок призначення цієї щомісячної допомоги.
Таке рішення Відповідача, викладене в листі від 14.10.2025 року, узгоджуються із вимогами чинного законодавства з огляду на таке.

Безспірно, відповідно до положень статті 37 цього Закону № 796-XII (в редакції, чинній з 09.07.2007) громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.
Підпунктом 8 пункту 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) текст ст. 37 Закону № 796-XII викладено в новій редакції. Так, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Перелік населених пунктів, жителям яких виплачується щомісячна грошова допомога, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Одночасно суд зазначає, що статтю 37 Закону № 796-XII виключено на підставі підпункту 7 пункту 4 розділу І Закону № 76-VIII від 28.12.2014 року.
Разом з тим, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р/2018 від 17.07.2018 року підпункт 7 пункту 4 розділу І визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Тобто, дія статті 37 Закону № 796-XII є поновленою і відповідно поновленим є право громадян, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, на щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у відповідних розмірах в залежності від категорій зон радіоактивно забруднених територій.

Суд враховує, що відповідно до пункту 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 № 936 (надалі - Порядок №936), в редакції на час поновлення дії статті 37 Закону № 796-XII, виплата такої щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства була віднесена до повноважень управлінь праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад.

При цьому суд звертає увагу, що вимогами вказаного Порядку №936 та Закону № 796-XII, в редакції на час поновлення дії статті 37 Закону № 796-XII, розмежовувалися 
- щомісячна грошова допомога громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37 Закону №796-XII);
- щомісячна компенсація за пільгове забезпечення продуктами харчування громадянам, що належать до першої та другої категорії постраждалих відповідно до п.14 частини першої статті 20, п.6 частини першої статті 21 Закону №796-XII).

Суд зазначає, що на підставі Постанови КМ № 759 від 26.10.2016 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. № 936 і від 14 травня 2015 р. № 285" підпункт 2 пункту 4 Порядку №936, який містив механізм нарахування та виплати щомісячна грошова допомога громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, був виключений.

Разом з тим, в пункті 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 240/4946/18 прямо зазначено, що ця щомісячна грошова допомога виплачується щомісячно органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян.
Відповідно до вимог статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд погоджується із доводами сторін, що відповідно до п. 2 Порядку № 936 (в редакції зі змінами, внесеними постановою № 765 від 25.06.2025, яка діє з 01.07.2025) передбачено, що розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня за програмами є Пенсійний фонд України, а за програмами, визначеними пунктом 13-2 цього Порядку, - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва).
Суд враховує, що згідно змін внесених до п.4 Порядку № 936 з 01.07.2025 визначено перелік допомог, компенсацій постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплата яких підлягає здійсненню органами Пенсійного фонду України.
Більш того, постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 р. № 765 затверджено Перелік видів державної соціальної допомоги, соціальної стипендії, призначення та виплата яких здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Разом з тим, ні вказаний Перелік ні приписи п.4 Порядку № 936 з 01.07.2025 року не містять такого виду допомоги як "щомісячна грошова допомога громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства" і відповідно нарахування та виплати такої щомісячної грошової допомоги не передано до повноважень територіальних органів Пенсійного фонду України.

Загальновідомо, що відповідно до вимогст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особо зобов`язані діяти виключно в межах наданих повноважень та у спосіб, визначені законом.
Більш того, за приписами частини 6 статті 7 КАС України аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, Відповідач при розгляді звернення Позивача щодо призначення та нарахування спірної щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбаченої статтею 37 Закону №796-XII, діяв в межах наданих повноважень.
Враховуючи наведене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003, ЄДРПОУ 13559341) відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

30.04.26