Справа № 729/636/26 2/729/689/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и
заочне
15 червня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Булиги Н. О.
секретаря Романченко С. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором кредиту №45592169 від 13.10.2025 року у розмірі 15 750,00 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.10.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №45592169.
Відповідно до умов договору, кредитодавець надав відповідачці кредит у розмірі 5000 грн. строком на 15 днів (з 13.10.2025 року по 27.10.2025 року) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,3 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, а також комісією у розмірі 10,50 % від суми кредиту, що становить 525 грн. У разі порушення строків повернення кредиту передбачено нарахування пені у розмірі 4,00 % від залишку заборгованості за кожен день прострочення.
Договір кредиту було укладено в електронній формі та підписано відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на її електронну адресу, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Ідентифікація відповідачки здійснювалась за допомогою системи BankID НБУ, внаслідок чого кредитодавець отримав її персональні дані.
На виконання умов договору кредитодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 5000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ «Європейська платіжна система», що підтверджується відповідними платіжними документами.
Однак, відповідачка належним чином свої зобов`язання за договором кредиту не виконала, кредитні кошти у встановлений строк не повернула, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 15 750,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. — основна сума боргу, 225,00 грн. — заборгованість за процентами, 525,00 грн. — заборгованість за комісією, 10000,00 грн. — заборгованість за пенею.
У подальшому, 25.02.2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №25/02/26, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідачки за договором кредиту №45592169 від 13.10.2025 року.
Оскільки відповідачка свої зобов`язання не виконала та заборгованість добровільно не погасила, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 28 квітня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи вважається повідомленою своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч.7, п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем проживання), що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не подавала.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити частково з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 13.10.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №45592169, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачці кредит у розмірі 5 000,00 грн строком на 15 днів, а саме з 13.10.2025 року по 27.10.2025 року, із денною процентною ставкою у розмірі 0,3 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту становить 10,50 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 525,00 грн. У разі порушення строків повернення кредиту передбачено нарахування пені у розмірі 4,00 % від суми заборгованості за тілом кредиту за кожен день прострочення (а.с. 13-20).
Як вбачається з довідки про ідентифікацію, ОСОБА_1 була ідентифікована кредитодавцем із використанням системи BankID НБУ та одноразового ідентифікатора 48240, що був направлений на електронну адресу відповідачки, та використаний нею для підписання договору кредиту (а.с. 22).
Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язаний своєчасно повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за його надання у порядку та строки, визначені договором.
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання умов кредитного договору №45592169 від 13.10.2025 року виконало свої зобов`язання, зокрема перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000 грн на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 через платіжну установу ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА», що підтверджується електронною платіжною інструкцією №60b35673-e922-48cb-9ee4-48a99492e5e6 від 13.10.2025 року, довідкою кредитодавця №25/02/26-32836 від 25.02.2026 року та довідкою платіжної установи №КД-000047885 від 09.03.2026 року (а.с. 9,23).
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №45592169 від 13.10.2025 року становить 15750,00 грн, з яких: 5000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 225,00 грн – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 525,00 грн – заборгованість за комісією, 10000,00 грн – заборгованість за пенею. При цьому, проценти нараховані по 27.10.2025 року, що відповідає умовам договору (а.с. 11-12).
25.02.2026 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №25/02/26, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором №45592169 від 13.10.2025 року (а.с. 25-29).
Як вбачається з витягу з реєстру прав вимог №2 від 25.02.2026 року до договору факторингу №25/02/26, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 15 750,00 грн .(а.с. 29-30).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Частиною першою статті 205 ЦК України, визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Частини 1 та 2 статті 1077 ЦК України вказують, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.
За приписами ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що 13 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №45592169, який підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Кредитодавець свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., однак відповідачка належним чином зобов`язання щодо їх повернення не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
З урахуванням укладеного у подальшому між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 року, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача, який набув статусу нового кредитора у зобов`язанні.
Проаналізувавши надані позивачем докази, суд вважає, що з відповідачки на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №45592169 від 13.10.2025 року, яка складається з: 5 000,00 грн. – заборгованості за тілом кредиту, 225,00 грн. – заборгованості за процентами та 525,00 грн. – заборгованості за комісією.
Щодо стягнення з відповідачки пені, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання зобов`язань за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем.
Оскільки договір кредиту №45592169 від 13.10.2025 року укладено у період дії воєнного стану в Україні, дія якого на момент розгляду справи триває, то пеня у розмірі 10 000 грн. не підлягає стягненню з відповідачки та підлягає списанню позивачем.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у загальному розмірі 5750 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 5 000,00 грн., процентів – 225,00 грн. та комісії – 525,00 грн.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково на суму 5 750,00 грн., що становить 36,51 % від заявлених 15 750,00 грн. позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 972,20 грн. (2662,40 грн. ? 36,51 %).
Крім того, позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, актом приймання-передачі наданих послуг та платіжними документами.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, витраченим часом та значенням справи для сторони.
Оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. є реальними, обґрунтованими та співмірними зі складністю справи, у зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі.
Керуючись статтями 13, 205, 207, 526, 527, 530, 599, 1050, 1048, 1054, 1056, 1077, 1080, 1082 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 141, 258,259, 263-265, 279, 280, 354, 355 ЦПК України ,суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором кредиту №45592169 від 13.10.2025 року у розмірі 5 750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.
У решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у рахунок повернення судового збору 972 (дев`ятсот сімдесят дві) гривні 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», адреса місцезнаходження 08205, м. Ірпінь вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ 43311346.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Бобровицького районного суду Н.О. Булига