справа № 369/6136/24
головуючий у суді І інстанції Янченко А.В.
провадження № 22-ц/824/5909/2026
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

27 травня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф., 
за участі секретаря судового засідання Яхно П.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та 
на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року
у справі за позовом керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -
в с т а н о в и в :
У квітні 2024 року Керівник Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, військової частини НОМЕР_1 частину земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_2 , площею 1,8061 га, (кадастровий номер 3222481201:01:006:5095).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання у справі.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 вересня 2024 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви, а саме: надати документ, що підтверджує внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінок (експертно-грошових оцінок земельних ділянок) яких здійснена в порядку, визначеному законом, чинні на дату подання позовної заяви.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року залишено без розгляду позовну заяву керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Військова частина НОМЕР_1 .
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що прокурор у встановлений строк не усунув визначених судом недоліків позовної заяви, що є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, керівник Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року та направити справу до Києво-Святошинського районного суду Київської області для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що механізм компенсації вартості майна, яке незаконно вибуло з володіння держави чи територіальної громади, застосовується виключно у разі, якщо відповідачем за позовом прокурора є добросовісний набувач. 
Вказує, що у судово-юридичній газеті в Україні за 20 грудня 2022 року наявна стаття «Котеджне містечко на земельних ділянках Міноборони на Київщині: повідомлено про підозру експосадовцю», де зазначено, що у період 2016-2017 років посадові особи сільської ради Віти-Поштової Київської області був здійснений незаконний факт заволодіння земельними ділянками Міністерства оборони України загальною площею 20 га. 
Землі були вилучені в комунальну власність сільської ради Віти-Поштової всупереч єдиному порядку: без погодження Кабінету Міністрів та рішення Верховної Ради України».
Крім того, у Єдиному реєстрі судових рішень на момент укладення 24 травня 2023 року договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наявна інформація щодо судового спору у справі № 369/5244/20.
Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 370517288 від 19 березня 2024 року установлено, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року у справі №757/20757/23-к накладено арешт на земельну ділянку площею 1,8061 га з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095.
3 огляду на викладене, прокурор у позові та у відповіді на відзив на позов зазначив про обізнаність відповідача щодо незаконності виділення земельної ділянки та його недобросовісність у спірних правовідносинах.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року та направити справу до Києво-Святошинського районного суду Київської області для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам апеляційної скарги Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Протас О.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Відзив обґрунтовано тим, що залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених частиною 11 статті 187 ЦПК України, у зв`язку з порушенням частини 4 статті 177 ЦПК України, допускається саме тоді, коли заявлено позовну вимогу про витребування спірної земельної ділянки, що має місце у даному спорі.
Також посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2025 року (справа № 642/1086/22; провадження № 61-1941св24).

Також вказує, що у цій справі варто врахувати практику та правові позиції Верховного Суду щодо вирішення спору за участі добросовісного набувача нерухомого майна, яким безумовно є ОСОБА_1 , які викладені у постанові від 02 серпня 2023 року у справі № 308/8629/19, від 27 травня 2020 року у справі № 641/9904/16-ц (провадження № 61-22378св19) 
Зазначає, що апелянт не довів порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення оскарженої ухвали, відповідно апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Миколюка М.Д. надійшов відзив на апеляційну скаргу керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Відзив обґрунтовано тим, що нова редакція частини четвертої статті 177 ЦПК України набула чинності 09 квітня 2025 року, тобто після подання позовної заяви, тому хоча позов подано до набрання чинності вищевказаними змінами, однак внесення суми компенсації на депозитний рахунок суду є обов`язковим у справах, в яких суд першої інстанції ще не ухвалив рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності Законом № 4292-ІХ.
Таким чином, внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для вирішення віндикаційного спору.
Вказує, що залишенням позовної заяви без розгляду жодним чином не порушуються права позивача в частині судового захисту інтересів держави, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.
Зазначає, що відповідач ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095 площею 1,8061 га та зареєструвала право власності на неї відповідно до діючого законодавства, сплативши за земельну ділянку кошти у розмірі 10 234 116 грн. (п. 2.1 договору купівлі-продажу), при цьому сплатила всі податки, за придбання майна, та всі інші витрати (п. 6.1 договору купівлі-продажу) пов`язані з нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу земельної ділянки. Під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки між третьою особою та відповідачем жодних обтяжень, обмежень або заборон щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222481201:01:006:5094 (п. 1.6 договору купівлі-продажу) 
Вказує, що добросовісність набувача презюмується, а обставини добросовісності/недобросовісності набувача земельної ділянки досліджуватимуться та встановлюватимуться судом безпосередньо під час розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення процесуальних питань. При цьому факт недобросовісності набувача встановлюється судом на основі наданих сторонами та досліджених в ході судового розгляду доказів, а не виключно через вказівку опонента про його недобросовісність у поданому позові.

Також від представника ОСОБА_2 - адвоката Миколюка М.Д. надійшов відзив на апеляційну скаргу Міністерства оборони України, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Доводи відзиву є аналогічним доводам відзиву представника третьої особи на апеляційну скаргу керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Від представника Військової частини НОМЕР_1 - Тищенка М.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він посилається на те, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав невиконання вимог абзацу другого частини 4 статті 177 ЦПК України у редакції Закону України № 4292- IX суперечить негайному характеру дії норм процесуального права у часі та встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує процесуальні права прокурора, що заборонено при зміні правил процесу.
Вказує, що у Єдиному реєстрі судових рішень наявна на момент укладення 24 травня 2023 року договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інформація щодо судового спору у справі № 369/5244/20.
Так, у судовій справі № 369/5244/20 брали участь ті ж особи, що й в даній справі зокрема: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Київське квартирно-експлуатаційне управління, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Київським апеляційним судом у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 369/5244/20 встановлено, що:
спірна земельна ділянка відноситься до земель оборони, яка знаходиться в управлінні та користуванні Міністерства оборони України, власником цієї землі є держава в особі Кабінету Міністрів України, який розпоряджається нею, тому повноваження по розпорядженню спірної земельної ділянки не належали Віто-Поштовій сільській раді;
оскільки відсутні докази надання Кабінетом Міністрів України або Міністерством оборони України згоди на відчуження земельних ділянок, переданих у приватну власність, то Віто-Поштова сільська рада не мала законних підстав для припинення права землекористування;
безпідставне розпорядження Віта-Поштовою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області земельною ділянкою за адресою: с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області, наданої у користування Міністерству оборони України та передачу у власність, зокрема, ОСОБА_2 земельної ділянки за цією ж адресою з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095 за рахунок земельної ділянки, наданої в користування Міністерству оборони України;
ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095 на користь ОСОБА_1 ;
дії ОСОБА_2 з відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095 унеможливили її витребування судом від нього та є недобросовісними, оскільки відчужуючи земельну ділянку він був обізнаний про наявність стосовно неї судового спору.
Отже факт недоброчесності ОСОБА_2 при відчуженні земельної ділянки з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095 на користь ОСОБА_1 є встановленим і не підлягає доведенню.
Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 370517288 від 19 березня 2024 року установлено, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року у справі № 757/20757/23-к накладено арешт на земельну ділянку площею 1,8061 га з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095.
Вказує, що оскільки ОСОБА_1 не є добросовісним набувачем земельної ділянки з кадастровим номером 3222481201:01:006:5095 до цих правовідносин не можна застосовувати положення Закон України № 4292-ІХ.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Миколюка М.Д. надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі до розгляду Конституційним Судом України конституційного подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача».
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Вирішуючи указане клопотання, апеляційний суд враховує, що пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» указаного Закону передбачено зворотну дію норм матеріального права, до яких внесені зміни цим Законом.
Разом із тим, зазначений пункт перехідних положень Закону, відносно якого вирішується питання щодо його конституційності, не стосується зворотної дії норм ЦПК України.
Встановлені у цій справі обставини та зібрані докази дозволяють суду належним чином оцінити доводи апеляційних скарг щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та вирішити питання про наявність або відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційний суд розглянув у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Миколюка М.Д. про зупинення провадження у цій справі та дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Представники Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Баженова О.Ю., Маліцька Ю.С. у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити.
Представник Міністерства оборони України - ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Представник Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційних скарг.
Представник Київського квартирно-експлуатаційного управління - Тодерян В.М. у судовому засіданні просила задовольнити вимоги апеляційних скарг.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Миколюк М.Д. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Вихрицький Р.П. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.
09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», яким статтю 390 ЦК України доповнено частиною 5, відповідно якої суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Також зазначеним Законом було доповнено абзацом 2 частину 4 статті 177 ЦПК України, який передбачає додання до позовної заяви документів, які підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, у разі подання, зокрема, прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади.
Зазначена редакція частини 4 статті 177 ЦПК України набула чинності 09 квітня 2025 року, тобто після подання позовної заяви у цій справі (15 квітня 2024 року) та відкриття провадження у справі (28 травня 2024 року).
Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» передбачено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.
Тобто положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині матеріальних норм права, до яких внесені зміни таким Законом.

Частинами 3, 4 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Залишаючи позовну заяву прокурора без руху з підстав її невідповідності абзацу 2 частину 4 статті 177 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», судом першої інстанції залишено поза увагою, що указаним Законом не передбачено зворотну дію у часі положень частини 4 статті 177 ЦПК України та застосовано положення процесуального закону, які не підлягали застосуванню у цій справі. 
Позовна заява прокурора подана 15 квітня 2024 року та відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства чинного на час вчинення окремих процесуальних дій - відкриття провадження у цій справі.
Правові підстави для залишення позовної заяви прокурора без руху на підставі частини 4 статті 177 ЦПК України, редакція якої набула чинність - 09 квітня 2025 року після відкриття провадження у цій справі - 15 квітня 2024 року, - були відсутні, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК України.
Апеляційний суд відхиляє доводи відзивів на апеляційні скарги, які зводяться до того, що внесення вартості спірного майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для вирішення віндикаційного спору, оскільки позовна заява прокурором була подана 15 квітня 2024 року, у той час, як зміни до законодавства щодо обов`язку попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду набрали чинності 09 квітня 2025 року, разом із Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача».
Указані висновки відповідають висновкам, які викладені у Постанові Верховного Суду від 29 квітня 2026 року у справі № 363/1481/25.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду. 
У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційних скарг на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та Міністерства оборони України задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Дата складення повного судового рішення суду 29 травня 2026 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська