ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 травня 2026 року 	Справа № 280/2441/26 м.Запоріжжя	

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопартс Сервіс» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопартс Сервіс» (далі - позивач, ТОВ «Автопартс Сервіс») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач 1), в якій позивач просить суд:
Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області № 12899 від 10.02.2026 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопартс Сервіс».
В обґрунтування позовних вимог позивач повідомив, підставою для прийняття спірного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача слугувала довідка від 09.02.2026 №12899/1 про те, що платник з січня 2025 року по грудень 2025 року подавав декларації, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 грн. Податковим органом не враховано, що в листопаді 2025 року позивачем проведено операцію з повернення товару, а саме відповідно до накладної № 3 від 28.11.2025 ТОВ «Автопартс Сервіс» повернуто ТОВ «Автопартс Україна» раніше придбаний товар вартістю 9 073, 00 грн (ПДВ 1 814, 60 грн) разом 10 887, 60 грн, вказане призвело до зменшення суми податкового кредиту з 56 254, 00 грн до 54 439, 00 грн, та в свою чергу відображено у податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2025 року (Розділ 2 Податковий кредит, рядок 14, 16, 16.1, 17). За результатами операції з повернення товару сформовано Розрахунок коригування від 28.11.2025 до податкової накладної від 03.12.2024 № 6, відповідно до якого зменшено суму податкового кредиту на 1 814, 60 грн. Розрахунок коригування від 28.11.2025 прийнято ГУ ДПС в Запорізькій області відповідно до квитанції 2 № 9394670448 без зауважень. Операція з повернення товару від 28.11.2025 оформлена накладною № 3, призвела до змін податкового кредиту позивача у звітному періоді, що свідчить про здійснення операцій, які формують податковий кредит впродовж 12 місяців, охоплених прийнятим рішенням. Підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Автопартс Сервіс» відсутні, а рішення прийнято необґрунтовано.
Ухвалою суду від 25 березня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
30 березня 2026 року позивачем поданий до суду уточнений адміністративний позов.
Ухвалою суду від 03 квітня 2026 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та залучено до участі у справі як співвідповідача – Державну податкову службу України (далі - відповідач 2).
06 квітня 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача 1 у відзиві на позовну заяву просить суд розглянути справу за правилами загального позовного провадження.
06 квітня 2026 року відповідачем 1 поданий відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що у ТОВ «Автопартс Сервіс» в період січень 2025 року – грудень 2025 року (12 послідовних податкових місяців) відсутні обсяги оподатковуваних операцій з придбання та/або реалізації товарів, робіт, послуг. Розрахунок коригування №32 від 28.11.2025 до податкової накладної №6 від 03.12.2024, який був зареєстрований 16.12.2025 не входить у період 12 послідовних податкових місяців, за результатом аналізу яких здійснено анулювання свідоцтва платника ПДВ. Розрахунок коригування №32 від 28.11.2025 складений до податкової накладної №6 від 03.12.2024 і операція з придбання товару відбулася у грудні 2024 року. Позивачем в позовній заяві не заперечується і не підтверджується факт здійснення операцій з придбання та/або реалізації товарів, робіт, послуг у період січень 2025 року – грудень 2025 року (12 послідовних податкових місяців). Рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 09.02.2026 №12899 (вих. Головного управління ДПС у Запорізькій області від 10.02.2026 №5054/6/08-01-04-10-05) відповідає нормам діючого законодавства України та нормам Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України). У задоволенні позовної заяви відповідач 1 просить відмовити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 08 квітня 2026 року у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Запорізькій області про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.
23 квітня 2026 року відповідачем 2 поданий відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач при наявності показників для декларування, а саме, операцій з придбання товарів (послуг) протягом податкових періодів з січня 2025 року по грудень 2025 року, зобов`язаний подавати податкові декларації з ПДВ за звітні (податкові) періоди згідно з вимогами пункту 49.2 статті 49 ПК України та пункту 9 розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 № 21 з використанням права на включення до податкового кредиту сум ПДВ, протягом 365 календарних днів з дати складання податкових накладних/ розрахунків коригування відповідно до положень пункту 198.6 статті 198 ПК України. Позивачем не дотримано вимоги пункту 49.2 статті 49, абзацу 2 пункту 198.3 статті 198 ПК України та Порядку №21 та не задекларовано показники, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог ПК України. Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V ПК України наявні підстави для анулювання реєстрації платника ПДВ. У задоволенні позовної заяви відповідач 2 просить відмовити у повному обсязі.
На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.
Рішенням Головного управління ДПС у Запорізькій області від 10.02.2026 №12899 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість. 
Комісією встановлено: платник протягом 12 послідовних податкових місяців подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/ послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-V із змінами та доповненнями), що підтверджено довідкою відділу податків і зборів з юридичних осіб в галузі транспорту та надання інших видів послуг управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області від 09.02.2026 №12899/1.
Підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, відповідно до абзацу 3 п 5.5 п.5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V ПК України). У реєстрі (переліку)зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/ придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).
У зазначеній довідці визначено період для 12 послідовних податкових місяців: з січня 2025 року до грудень 2025 року платник податків протягом 12 послідовних податкових місяців, подає податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Вважаючи таке рішення відповідача 1 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" (підпункт 49.3 статті 49 ПК України).
Абзацом другим пункту 49.4 статті 49 ПК України встановлено, що податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
Положеннями статті 184 ПК України визначено порядок та підстави анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.
Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Згідно з пунктом 184.2 статті 184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Анулювання реєстрації здійснюється на дату, зокрема, прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.
Відповідно до пункту 184.3 статті 184 ПК України контролюючий орган анулює реєстрацію особи як платника податку, який подав заяву про анулювання реєстрації, якщо встановить, що він відповідає вимогам пункту 184.1 цієї статті.
Пунктом 184.10 статті 184 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, який прийняв самостійне рішення про анулювання реєстрації платника податку, зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.
Згідно з пунктами 184.5 та 184.6 статті 184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних. У разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.
Аналогічні за змістом приписи закріплені у Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2014 року за № 1456/26233 (далі - Положення № 1130), яке розроблене відповідно до розділів I, II, V, XIV, XVIII ПК України та інших нормативно-правових актів, визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.
Згідно з пунктом 5.5 Положення № 1130 Анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).
Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку) (підпункт 3 абзацу 3 пункту 5.5. Положення 1130).
Відповідно до пункту 5.6 Наказу № 1130 за наявності зазначених підтверджуючих документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.
Отже, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Такі обставини мають підтверджуватись, як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.
Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом неодноразово, зокрема, у постановах від 30 квітня 2024 року у справі № 160/12823/23, від 12 вересня 2024 року у справі № 400/10114/23, від 17 вересня 2024 року у справі № 280/10300/23, від 07 січня 2025 року у справі № 160/7847/24.
Як слідує з матеріалів справи, позивач подав до контролюючого органу податкові декларації з ПДВ за період з січня 2025 року по грудень 2025 року, які свідчили про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Вказані обставини не спростовано позивачем під час розгляду цієї адміністративної справи.
Також варто зауважити, що уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вказані періоди до контролюючого органу позивачем не подавались. 
Наявний у матеріалах справи уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок не береться судом до уваги, оскільки Розрахунок коригування №32 від 28.11.2025 був складений до податкової накладної №6 від 03.12.2024 і операція з придбання товару відбулася у грудні 2024 року. Отже, такий подавався платником за грудень 2024 року, тобто період який перебуває поза межами прийнятого рішення.
За наведеного суд погоджується з доводами відповідачів, що податковий орган мав передбачені підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України підстави для анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість.
Резюмуючи наведене, суд зазначає, що сам лише факт здійснення господарської діяльності щодо придбання товару (послуг), складання видаткових та податкових накладних, їх реєстрація в ЄРПН не призводить до автоматичного декларування сум ПДВ за такими накладними і не звільняє позивача від податкового обов`язку своєчасно подавати до контролюючого органу декларації з ПДВ, в яких відображати обсяги оподатковуваних операцій за місяць для нарахування та сплати податку, а невиконання позивачем такого обов`язку протягом 12 послідовних податкових місяців є обов`язковою підставою для анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ, на підставі пп. «г» п.184.1 ст.184 ПК України. В свою чергу позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували реальну відсутність у нього можливості виконувати відповідний податковий обов`язок у спірному періоді.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що приймаючи рішення № 12899 від 10.02.2026 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопартс Сервіс», ГУ ДПС у запорізькій області діяло з дотримання пункту 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тобто на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. 
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопартс Сервіс» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопартс Сервіс» (вул.Базова, буд. 9-Б, м.Запоріжжя, 69013; код ЄДРПОУ 42977688),
Відповідач 1 - Головне управління ДПС у Запорізькій області (просп. Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663),
Відповідач 2 - Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053; код ЄДРПОУ 43005393).

Повне судове рішення складено 25 травня 2026 року.

Суддя Б.В. Богатинський