ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
07.05.2026	Справа № 910/2038/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО ДС" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 1В, ідентифікаційний код 13494943) 
до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69, ідентифікаційний код 19350062) 
про стягнення160 000, 00 грн,

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АСКО ДС" (далі - позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" (далі - відповідач) про стягнення 160 000, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АСКО ДС" застраховано автомобіль "BMW", державний номер НОМЕР_1 , номер договору страхування наземних транспортних засобів В№471606 ("КАСКО") від 13.05.2025 року, який потрапив в дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем "BMW", державний номер НОМЕР_2 . Позивачем, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, було здійснено виплату страхового відшкодування власнику автомобіля "BMW" державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 325 133,26 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "BMW", державний номер НОМЕР_2 , водія якого було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2025 року, була застрахована Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС", а тому позивач звернувся із претензією до відповідача, однак останній відповіді на вищезазначену претензію не надав. Таким чином, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду про стягнення з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку суброгації у межах ліміту полісу № 223543749 у розмірі 160 000,00 грн. 
27.02.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем до вирішення питання про відкриття провадження у справі подано клопотання про долучення доказів: відповіді відповідача на адвокатський запит.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
23.03.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" подано відзив на позовну заяву.
24.03.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем подано заяву про залишення відзиву відповідача без розгляду.
Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.
Вказана ухвала була доставлена до електронного кабінету відповідача 03.03.2026 о 17:54; Дата отримання судом інформації про доставку документа в кабінет ЕС сторони: 03.03.2026 09:12, що підтверджується відповідним повідомленням про доставлення процесуального документа.
Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відтак, з урахуванням дати та часу надсилання ухвали суду від 02.03.2026 до електронного кабінету відповідача, відзив мав бути поданий відповідачем у строк до 19.03.2026 включно.
За приписами ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (стаття 119 Господарського процесуального кодексу України).
Оскільки будь-яких обґрунтованих причин пропуску строку для подаяння зустрічного позовну відповідачами не заявлено, клопотання про продовження строку не подавалось, суд дійшов висновку відсутність правових підстав для повернення до стадії підготовчого провадження.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (стаття 119 Господарського процесуального кодексу України).
Оскільки будь-яких обґрунтованих причин пропуску строку для подаяння відзиву відповідачем не заявлено, суд дійшов висновку про залишення відзиву, поданого 23.03.2026 без розгляду.
Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.
13.05.2025 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АСКО ДС" як страховиком та ОСОБА_1 як страхувальником укладено договір страхування наземних транспортних засобів №471606, предметом якого є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування (транспортного засобу BMW X5 M д.р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 ) 2021 року випуску). 
Згідно договору до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, та вигодонабувачем є страхувальник.
Строк дії договору встановлено з 27.05.2025 по 26.05.2026.
27.06.2025 о 09:00 у с. Гнідин по вул. Абрикосова 26 на території Золочівської селищної територіальної громади сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі автомобіля BMW д.р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля BMW д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2025 у справі №359/7947/25 встановлено порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
31.07.2025 ОСОБА_3 звернулась до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО ДС" із заявою про страхове відшкодування для відновлення автомобіля.
Актами огляду транспортного засобу від 27.06.2025 та від 08.07.2025 (додатковий) зафіксовано характер пошкоджень автомобіля BMW д.р.н. НОМЕР_1 .
Відповідно до рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО АВТОАЛЬЯНС" від 09.07.2025 №0000006220 вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , дорівнює 417 083, 81 грн з ПДВ.
Згідно зі звітом про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ) №241/1/07/25, складеного оцінювачем Чистяковим С.М., та ремонтною калькуляцією №0700 від 30.07.2025 вартість відновлювального ремонту КТЗ BMW X5 M д.р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали, склала: 351 478,32 грн.
Позивачем складений страховий акт №241/25 від 06.08.2025, яким пошкодження транспортного засобу - BMW X5 M д.р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП визнано страховою подією та призначено до виплати страхове відшкодування в загальному розмірі 417 063,26 грн: виплата страхового відшкодування у розмірі: 91 930,00 грн здійснюється шляхом зарахування в рахунок погашення несплачених частин страхового платежу за філію Київ 2; виплата страхового відшкодування у розмірі 325 133, 26 грн виплачується на рахунок ТОВ "НІКО АВТОАЛЬЯНС"IBAN НОМЕР_5 в АТ КБ ПриватБанк", ЄДРПОУ 32382975, за ремонт автомобіля BMW Х5М д/н НОМЕР_6 , страхове відшкодування за філію Київ 2.
На підставі складеного страхового акту, виконуючи свої зобов`язання за договором страхування транспортних засобів №471606 від 13.05.2025, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АСКО ДС" перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО АВТОАЛЬЯНС" суму страхового відшкодування в розмірі 349 839, 71 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.08.2025 №5959.
Позивач звертався до відповідача з претензією (вих. №958 від 28.08.2025) про відшкодування в порядку зворотної вимоги шкоди, заподіяної в результаті ДТП, оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки BMW д.р.н. НОМЕР_2 була застрахована Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС".
У зв`язку з тим, що дана претензія залишена без відповіді та задоволення, 12.02.2025 представник позивача направив на адресу Приватного акціонерного товариством Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" адвокатський запит, в якому просив надати відомості щодо розгляду претензії, причин нездійснення страхового відшкодування та чи укладався відповідачем договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіль BMW, д.р.н. НОМЕР_2 , чинний станом на 27.06.2025.
У відповідь на адвокатський запит позивача відповідач листом вих. №0271 від 27.02.2026 повідомив про прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та що договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності щодо автомобіля BMW д.р.н. НОМЕР_2 страховиком не укладався.
Позаяк вимоги за претензією вих. №958 від 28.08.2025 залишені без задоволення, позивач звернувся до суду з даним позовом про виплату суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності, встановленого №223543749, у розмірі 160 000, 00 грн.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 108 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України "Про страхування".
Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
Отже, з огляду на положення ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України "Про страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для набуття позивачем права вимоги щодо виплати страхового відшкодування (в порядку заміни кредитора в зобов`язанні) є факт фактичної виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.
Таким чином, до позивача перейшло в межах суми право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
З постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2025 у справі №359/7947/25 вбачається, що автомобіль, що автомобіль BMW д.р.н. НОМЕР_4 , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю марки BMW д.р.н. НОМЕР_1 , знаходився під керуванням ОСОБА_2 .
Доказів того, що ОСОБА_2 не мав права керування транспортним засобом марки BMW д.р.н. НОМЕР_4 та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , на законних підставах керував вказаним транспортним засобом.
Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
Отже, оскільки вина ОСОБА_2 встановлена судом, то шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки BMW д.р.н. НОМЕР_4 , відшкодовується ОСОБА_2 , як особою, яка на законних підставах керувала вказаним транспортним засобом.
Доказів наявності вини інших осіб в ДТП, що відбулася 13.05.2025 суду не надано.
Під час розгляду справи судом встановлено, що з Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, оформлений полісом №EP 223543749, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки BMW д.р.н. НОМЕР_4 , який був діючим на момент ДТП - 27.06.2025.
Згідно п.п. 1.1, 1.4 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.
Отже, оскільки ОСОБА_2 , експлуатував автомобіль марки BMW д.р.н. НОМЕР_4 
на законних підставах, зворотного суду не доведено, суд дійшов висновку, що відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля застрахована Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС".
Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
При цьому, відповідно до п. 12.1 ст. 12 зазначеного вище Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Вказаним договором (поліс серії №EP 223543749) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 160 000, 00 грн., франшиза - 0 грн.
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом №EP 223543749 розмір ліміту відповідальності (160 000,00 грн) та франшизи (0), суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 160 000, 00 грн, грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69, ідентифікаційний код 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО ДС" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 1В, ідентифікаційний код 13494943) суму страхового відшкодування в розмірі 160 000 грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп.
3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 07.05.2026

Суддя Л.Г. Пукшин