КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/745/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Національної академії Національної гвардії України (далі – позивач) до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 05 вересня 2025 року по 15 січня 2026 року у розмірі 58 937,49 грн (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 49 коп.).
В обґрунтування вимог вказано, що відповідач у спірний період проходив військову службу (навчання) курсантів у Національній академії Національної гвардії України на посаді курсанта 1-го відділення 515-Б навчальної групи курсу № 3 навчально-наукового інституту логістики. Між відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України 05.09.2025 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання), яким відповідач добровільно взяв на себе обов`язок, зокрема, відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання. Позивач вказав, що 07.01.2026 відповідач подав рапорт про відрахування з навчання за власним бажанням через небажання продовжувати навчання. На підставі відповідних наказів начальника Академії контракт з відповідачем було достроково припинено, а відповідача відраховано з числа курсантів. Відповідно до розрахунків фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у Національній академії Національної гвардії України за період навчання, становлять 58 937,49 грн, які останній добровільно не відшкодував, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заперечень проти позову не надав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 29.08.2025 № 906 "Про додаткове зарахування кандидатів на навчання курсантами для здобуття освітнього ступеня бакалавра тактичного рівня військової освіти у 2025 році" відповідача було зараховано на навчання з числа громадян України та призначено на посаду курсанта (а.с.31-32).
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 05.09.2025 № 247 (по стройовій частині) відповідача зараховано до списків змінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 05.09.2025 (а.с.15).
05.09.2025 між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання), який набрав чинності з моменту його укладення. Відповідно до пункту 1 вказаного контракту відповідач добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу (навчання) відповідно до вимог законодавства, сумлінно виконувати службові обов`язки, а також відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання (а.с.28). 
07.01.2026 відповідач на ім`я керівництва Національної академії Національної гвардії України подав рапорт, у якому просив відрахувати його з навчання та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання за власним бажанням відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". У рапорті зазначено, що рішення про припинення навчання зумовлене помилковим вибором професії. Відповідач також зазначив, що ознайомлений із постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 "Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти" та погоджується з її положеннями (а.с.39). 
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 10.01.2026 № 27 "Про результати службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 " рапорт відповідача було задоволено та прийнято рішення про його подальше відрахування з вищого військового навчального закладу (а.с.29-30). 
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.01.2026 № 1 (по особовому складу) на підставі частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з відповідачем достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання за власним бажанням, його відраховано з навчання та визначено таким, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період (а.с.13). 
Наказом начальника Академії від 15.01.2026 № 13 мтр (по стройовій частині) достроково припинено контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Академії та відповідачем, а останнього виключено зі списків особового складу Академії і всіх видів забезпечення (а.с.14).
Згідно розрахунків фактичних видатків державного бюджету, складених відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 та спільного наказу від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, витрати, пов`язані з утриманням відповідача у Національній академії Національної гвардії України за період з 05.09.2025 по 15.01.2026, становлять всього 58 937,49 грн, з яких: за КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" – 29000,03 грн (а.с.26); за КЕКВ 2210 "Предмети, матеріали, обладнання та інвентар" – 14938,00 грн (а.с.24зв.).; за КЕКВ 2220 "Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів" – 1145,75 грн (а.с.23); за КЕКВ 2230 "Продукти харчування" – 7073,18 грн (а.с.23зв.-24); за КЕКВ 2271, 2272, 2273, 2275 "Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв" – 6780,53 грн (а.с.25-25зв.). 
Матеріали справи також містять підписані відповідачем витяг з Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, розрахунки фактичних видатків та заяву-зобов`язання від 15.01.2026, якими підтверджується його ознайомлення з підставами, порядком та розміром відшкодування витрат (а.с.16, 27).
17.01.2026 Національною академією Національної гвардії України було сформовано претензію № 84/1/7-322-2026 про необхідність відшкодування витрат у сумі 58 937,49 грн, яка 19.01.2026 була направлена на адресу місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 (а.с.33-35).
Доказів добровільного відшкодування відповідачем вказаних витрат матеріали справи не містять.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до частини 4 статі 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України. 
При вирішенні спірних правовідносин суд застосовує правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 (провадження № 11-669апп18), згідно якої указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно статті 3 "Про Збройні Сили України" організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" 25.03.1992 року № 2232-XII (далі – Закон № 2232-XII), яким передбачено, зокрема: 
- види військової служби: військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти (частина шоста статті 2 Закону № 2232-XII);
- курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина десята статті 25 Закону № 2232-XII); 
- контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (частина одинадцята статті 25 Закону № 2232-XII).
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (далі Порядок № 964), який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).
Пунктом 3 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг. 
Згідно пункту 5 Порядку № 964, витрати відшкодовуються в розмірі різниці суми витрат з утримання курсантів і витрат з утримання громадян України, що пройшли базову військову службу: курсантами, які навчалися менше встановленого законодавством строку базової військової служби, - за весь період навчання.
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (пункт 6 Порядку № 964).
На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.
Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки - розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. (п. 7 Порядку № 964)
Аналіз наведених вище положень законодавства у контексті спірних правовідносин свідчить про те, що у разі дострокового розірвання курсантом контракту про проходження військової служби (навчання), зокрема через небажання продовжувати навчання, на такого курсанта покладається обов`язок відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі Національної академії Національної гвардії України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі.
У разі відмови курсанта добровільно відшкодувати такі витрати способом захисту та поновлення порушеного права держави є відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому військовому навчальному закладі шляхом звернення відповідного військового навчального закладу до суду з позовною заявою.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у період з 05.09.2025 по 15.01.2026 відповідач проходив військову службу (навчання) курсантів у Національній академії Національної гвардії України, яка є вищим військовим навчальним закладом державної форми власності, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України та належить до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України. 
Так, 05.09.2025 між Міністерству внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами Національної академії Національної гвардії України.
Відповідно до пункту 1 зазначеного контракту відповідач добровільно взяв на себе зобов`язання, зокрема, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.
Судом встановлено, що 07.01.2026 відповідач подав рапорт про відрахування його з навчання за власним бажанням через небажання продовжувати навчання. У поданому рапорті відповідач також підтвердив, що ознайомлений із Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 "Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти".
На підставі наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.01.2026 № 1 (по особовому складу) контракт про проходження військової служби (навчання) з відповідачем достроково припинено через небажання продовжувати навчання відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
З аналізу частини десятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, вбачається, що у разі дострокового розірвання курсантом контракту про проходження військової служби (навчання), зокрема через небажання продовжувати навчання, на нього покладається обов`язок відшкодувати відповідному центральному органу виконавчої влади витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, а також визначено механізм, порядок та склад таких витрат, що підлягають відшкодуванню.
Відповідно до проведених позивачем розрахунків фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача у Національній академії Національної гвардії України за період з 05.09.2025 по 15.01.2026, становлять всього 58 937,49 грн, з яких: грошове забезпечення військовослужбовців – 29 000,03 грн; предмети, матеріали, обладнання та інвентар – 14 938,00 грн; медикаменти та перев`язувальні матеріали – 1145,75 грн; продукти харчування – 7073,18 грн; оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв – 6780,53 грн.
Суд враховує, що відповідач був ознайомлений із розрахунком фактичних витрат та підписав заяву-зобов`язання щодо їх добровільного відшкодування. Водночас доказів сплати зазначених коштів матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.
Суд зазначає, що курсанти Національної академії Національної гвардії України перебувають на повному державному забезпеченні, а кошти, які витрачаються на їх навчання та утримання, є коштами державного бюджету. 
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, приписи частини десятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, а також відсутність доказів добровільного відшкодування відповідачем понесених витрат, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь Національної академії Національної гвардії України витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, у сумі 58 937,49 грн. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача можуть бути стягнуті виключно судові витрати такого суб`єкта, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків чи проведенням експертиз, матеріали справи не містять, підстави для покладення на відповідача обов`язку щодо відшкодування судових витрат у сумі 3328,00 грн відсутні.
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, 61001, ЄДРПОУ 08610502) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення коштів задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: ЄДРПОУ 08610502, р/р UA128201720313221003201015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 05 вересня 2025 року по 15 січня 2026 року у розмірі 58 937,49 грн (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 49 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН