Справа № 522/1435/26
Провадження № 2/522/5216/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання – Запольської А.М.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси 03.02.2026 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, а саме стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2019 року у справі № 522/19295/18 судом було вирішено питання щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання двох дітей. Згідно вказаного рішення, з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_3 1 300 грн. щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_4 – 1 100 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. З часу ухвалення судового рішення минув значний період часу, змінилися соціально-економічні умови, вартість утримання дітей суттєво зросла, а також змінилися обставини, які мають значення для виконання аліментного обов`язку. На теперішній час відповідач має можливість отримання постійного (регулярного) доходу, що дає можливість визначити аліменти у частці від усіх видів доходу, твердий розмір аліментів не забезпечує пропорційної участі відповідача у витратах на утримання дітей, оскільки не залежить від зростання його доходів, тверда сума з урахуванням інфляції та зростання витрат на дітей фактично перестала відповідати критерію «необхідності та достатності». Просить змінити спосіб стягнення аліментів та визначити стягнення аліментів у частці від доходу відповідача.
Матеріали позову суддя отримала 04.02.2026 року.
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2315145 від 06.02.2026 року,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 05.02.2022 року за адресою:  АДРЕСА_1 .
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2315156 від 06.02.2026 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 13.10.1999 року за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 12.02.2026 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання на 19.03.2026 року.
До суду 18.03.2026 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням.
До суду 18.03.2026 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити. Також просив справу розглядати за його відсутності.
В обґрунтування відзиву зазначено, що вважає доводи позивача необґрунтованими та безпідставними. Відсутні будь-яка конкретика та відсутні інформація про доходи ОСОБА_1 . Під час ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач мав постійний дохід. З моменту, як тверда сума стала меншою прожиткового мінімуму, відповідач сплачував 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач не надала доказів суттєвого покращення матеріального становища відповідача або зміни його сімейного стану. Будь-яка заборгованість по сплаті аліментів відсутні. З 2026 року щомісячно сплачуються аліменти у розмірі 3 512 грн.
У судове засідання 19.03.2026 року з`явився представник ОСОБА_1 – адвокат Тищенко С.Ю., розгляд справи відкладено на 15.04.2026 року для повторного виклику.
У судове засідання 15.04.2026 року сторони не з`явилися були повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_1 – адвоката Тищенко С.Ю. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Від ОСОБА_2 10.04.2026 року надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. у відрядженні з 17.04.2026 року по 24.04.2026 року датою складення судового рішення є 27.04.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 18.09.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, який був зареєстрований Другим Приморським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 458.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у шлюбі у сторін народилась донька – ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 20.04.2011 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 331 (а.с. 15)
ІНФОРМАЦІЯ_6 у шлюбі у сторін народився син – ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2309 (а.с. 14)
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2019 року по справі № 522/19295/18 шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі 1300 гривень, та на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1100 гривень, проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18.01.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 25.04.2019 року. (а.с. 8-11)
03.12.2020 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який був зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2961. Прізвище після державної реєстрації шлюбу – ОСОБА_8 . (а.с. 7)ю
Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст.ст. 12, 229 ЦПК України ці докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.
У ст. 19 та ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб.
Разом з тим, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.
Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Розмір аліментів з урахуванням ст. 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Як визначено ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.
Вказана правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у справі № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 року.
Згідно ч. 3 ст. 180 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може означати й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 5.02.2014 року у справі № 6-143цс13 та від 14.11.2018 року у справі № 372/2393/17-ц.
Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце, як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.
На підставі ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Змінюючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Разом з тим, п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили.
До відзиву ОСОБА_2 було долучено довідку Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, згідно якої станом на 01.01.2026 року заборгованість у ОСОБА_2 по аліментам в рамках виконавчого провадження № 59530050, відкритого 12.07.2019 року на виконання виконавчого листа № 522/19295/18 від 08.07.2019 року – відсутня. (а.с. 34)
Також ОСОБА_2 до відзиву долучено квитанції про перерахування ОСОБА_9 грошових коштів у розмірі 3 512 грн. щомісячно, призначення платежу – аліменти (а.с. 35-36)
З підстав позову вбачається, що з часу ухвалення судового рішення минув значний період часу, змінилися соціально-економічні умови, вартість утримання дітей суттєво зросла, а також змінилися обставини, які мають значення для виконання аліментного обов`язку.
Суд погоджується з доводами позивачки про те, що розмір раніше призначених до стягнення аліментів зараз є недостатнім, оскільки в силу свого віку кожна дитина, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне за собою і відповідну зміну матеріального становища. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції.
Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд робить висновки про те, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів, встановленого рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей є законними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави потрібно стягнути судові витрати у розмірі 1 331,20 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 48, 51 Конституції України, ст.ст. 141, 155, 180-183, 191, 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 4, 12, 13, 19, 79-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів – задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2019 року та стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до   ІНФОРМАЦІЯ_7  включно, а потім, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2029 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 27.04.2026 року.

Суддя Домусчі Л.В.