Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 р. справа № 520/2861/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд: 
1. визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення даних про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2. зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 шляхом внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання його непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку, а також виключення з військового обліку відповідно до відомостей, які містяться у довідці дублікат військово-облікового документу у вигляді довідки, виданого позивачу 26.02.2004 за №1126 та у військовий обліковому документі у вигляді довідки №6281 від 17.10.2023 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не внесено дані про визнання позивача непридатним до проходження військової служби з виключенням із військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, хоча позивача виключено з військового обліку за гр. СО-8 ст. 18а наказу МОУ №2 від 1994.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2026 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме для надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1064,96 грн за подання до адміністративного суду даного адміністративного позову.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 у зв`язку з усуненням недоліків позову, продовжено розгляд даної справи.
Адміністративний позов та ухвалу суду від 16.02.2026 направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства поштовим відправленням та отримано ним 12.04.2026, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
20.04.2026 представника відповідача ознайомлено з матеріалами справи за його заявою. 
Проте, відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України.
Позивач 15.05.1996 року призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 визнаний непридатним до військової служби та виключений з військового обліку за гр. СО-8 ст. 18а наказу МОУ №2 від 1994 р. (Розладиособистості: а) різко виражені, знахилом до повторних тривалих декомпенсацій або паталогічних реакцій; - Непридатні до військової служби зі зняттям з військового обліку СО-8).
27.08.2002 року, після досягнення 25-ти річного віку, позивачу, на підставі пункту 3 Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу затвердженого Указом Президента України від 25 травня 1994 року N 263/94, ІНФОРМАЦІЯ_7 видано військово-обліковий документ, у вигляді довідки, в який внесено відомості про рішення призовної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.05.1996 р. про визнання позивача непридатним до військової та виключений з військового обліку за гр. СО-8 ст. 18а наказу МОУ №2 від 1994 р. та проставлені відповідні штампи про взяття на військовий облік та одночасно виключення з військового обліку.
У жовтні 2023 року дублікат військово-облікового документу у вигляді довідки, виданій позивачу 26.02.2004 року, ІНФОРМАЦІЯ_9 обмінений на новий військовий обліковий документ у вигляді тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 , до якого внесено інформацію про визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, та проставлено відповідний штамп про виключення з військового обліку з 27.08.2002 року.
Як стверджує позивач, у грудні 2025 року позивач з військово-облікового документу "Резерв+" дізнався про те, що він є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 , має військове звання солдат, та є придатним до військової служби. 
Із цього приводу, представником позивача 07.01.2026 подано до ІНФОРМАЦІЯ_2 звернення щодо приведення відомостей про громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність з відомостями у його паперових документах, а саме: внести відомості про те що він є непридатним до військової служби та виключений з військового обліку.
До вказаного звернення позивачем додано, зокрема, довідку (дублікат), видану 26.02.2004 за №1126, та тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 від 17.10.2023.
Листом вих. 402 від 12.01.2026 відповідачем повідомлено позивача про те, що зміни у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів проводяться автоматично, через взаємодію з іншими Реєстрами, або сертифікованими операторами, на підставі наданих оформленних законним чином документів та запропоновано позивачу особисто з`явитись до ТЦК та СП маючи при собі оригінали документів підтверджуючих особу, діагноз (ВЛК) та інше.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення даних про визнання позивача непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтями 17 та 65 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Цей конституційний обов`язок реалізується через проходження громадянами України військової служби відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на момент виникнення даних спірних правовідносин.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
За змістом частин 3, 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
За нормами частини 3-5 статті 33 Закону №2232 військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина 1 статті 34 Закону №2232).
Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 37 Закону №2232, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Отже, обов`язки щодо взяття та виключення з військового обліку військовозобов`язаних покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Між тим, статтею 70 закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 №2801-ХІІ передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402).
Абзацом 1 підпункту б пункту 20.3 Положення № 402 (чинному на момент проходження позивачем ВЛК) передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів постанови ВЛК приймаються, зокрема, такого змісту:
… б) "Непридатний":
до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: "Обмежено придатний до військової служби"); до військової служби за контрактом; для підготовки до участі у ММО; до участі у ММО; до служби (роботи) у миротворчому персоналі; до навчання у ВВНЗ; до служби у плавскладі ВМС Збройних Сил України, морській піхоті, високомобільних десантних військах, спеціальних спорудах, водолазом, водолазом-глибоководником, акванавтом, підрозділах спеціального призначення; до навчання в учбовій частині за спеціальністю водолаза, водолаза-глибоководника, акванавта; до підводного водіння танків; до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; до служби у військовому резерві (при цьому постанова про придатність до військової служби не приймається); до служби на підводних човнах, придатний до служби на надводних кораблях (при цьому постанова про придатність до військової служби не приймається); до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається у воєнний час); до подальшого проходження зборів (постанова приймається щодо призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів).
23.02.2022 року постановою Кабінету Міністрів України №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення №154), пунктом 1 якого визначено: територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.
Закон України від 16.03.2016 року № 1951-VIII "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (далі Закон №1951-VІІІ) визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти).
Приписами статей 1, 2 Закону №1951-VІІІ встановлено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Не менш важливим є аспект, що визначає основні засади ведення Реєстру: обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (стаття 3 Закону №1951-ХІІ)
У частинах 8-9 статті 5 статті 5 Закону №1951-VІІІ визначено, що органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Як зазначено в пункті 17-1 частини 1 статті 7 Закону №1951-VІІІ, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Статтею 9 Закону №1951-VІІІ визначено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому розпорядником Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.
Тож, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України.
Пунктом 5 статті 1 закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" №2232, в редакції що діяла станом на 27.08.2002 року (дата виключення позивача з військового обліку) встановлено: щодо загального військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі.
Пунктами 1 та 3 статті 27 Закону №2232, в редакції що діяла станом на 27.08.2002 року (дата виключення позивача з військового обліку) встановлено, що громадяни, звільнені з військової служби, а також звільнені від призову на строкову військову службу (крім виключених з військового обліку), зараховуються в запас. Військовозобов`язані, переведені в запас за станом здоров`я без проходження військової служби, в разі визнання їх до 25 років придатними до військової служби, знову стають на облік як призовники та підлягають призову на строкову військову службу на загальних підставах.
Підпунктом "а" пункту 5 статті 37 Закону №2232, в редакції, що діяла станом на 27.08.2002 року (дата виключення позивача з військового обліку) встановлено, що виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: а) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Як встановлено судом, позивач 15.05.1996 року призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 визнаний непридатним до військової служби та виключений з військового обліку за гр. СО-8 ст. 18а наказу МОУ №2 від 1994 р. (Розладиособистості: а) різко виражені, знахилом до повторних тривалих декомпенсацій або паталогічних реакцій; - Непридатні до військової служби зі зняттям з військового обліку СО-8).
Статтю статті 18"а" за тим же номером та з тими ж показниками збережено у Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженому Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402.
У жовтні 2023 року дублікат військово-облікового документу у вигляді довідки, виданій позивачу 26.02.2004 року, ІНФОРМАЦІЯ_9 обмінений на новий військовий обліковий документ у вигляді тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 , до якого було внесено інформацію про визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, та проставлено відповідний штамп про виключення з військового обліку з 27.08.2002 року.
Доказів визнання недійсними чи скасування довідки, виданій позивачу 26.02.2004 року, та тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 матеріали справи не містять та таких доказів відповідачем до суду не надано.
Суд зазначає, що органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Тимчасове посвідчення позивача № НОМЕР_2 містить відомості про непридатність до військової служби за станом здоров`я та виключення його з військового обліку військовозобов`язаних по статті 18"а" наказу МОУ №2 від 1994р. 
Однак, незважаючи на наявність підстав, фактичні відомості про виключення позивача з військового обліку відповідачем до Реєстру не внесені.
Натомість у Реєстрі наявна інформація про перебування позивача на військовому обліку, а також відображено, що він є придатним до військової служби.
Як наслідок, відображена в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформація щодо позивача не відповідає дійсності, оскільки суперечить даним тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, дані якого підтверджують виключення позивача з військового обліку.
Враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, суд зазначає, що оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про визнання позивача непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку.
Водночас, враховуючи норми частини 8 та 9 статті 5 Закону №1951-VIII, на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладений обов`язок, зокрема, забезпечити ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
При цьому, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів це єдина інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України, тому відповідач, як повноважний орган ведення Реєстру, не може уникати вчинення дій щодо внесення актуальних даних особи відповідно її облікових даних, зокрема і за заявою такої особи.
В даному випадку, позивач має обліковуватись у такому Реєстрі, як особа непридатна до військової служби, з виключенням з військового обліку, що відповідачем не спростовано під час розгляду цієї справи.
Таким чином, відповідач всупереч приписам закону, своєю протиправною бездіяльністю не завершив процедуру виключення позивача з військового обліку, а саме не вніс відомості до Реєстру про виключення позивача з військового обліку, що порушує вищенаведені норми законодавства.
З огляду на викладене, з метою належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до відомостей, які містяться у довідці (дублікат), виданій 26.02.2004 за №1126, та у тимчасовому посвідченні №6281 від 17.10.2023 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.01.2026 про приведення у відповідність даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно позивача шляхом внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до відомостей, які містяться у довідці (дублікат), виданій позивачу 26.02.2004 за №1126, та у тимчасовому посвідченні №6281 від 17.10.2023.
У частині позовних вимог про зобов`язання відповідача привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно позивача, суд відмовляє, оскільки це є дискреційними повноваження відповідача. 
Обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача поглинає заявлені позовні вимоги у повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Розподіл судових витрат зі сплати судового збору слід здійснити відповідно до положень статті 139 КАС України.
Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне:
Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
У відповідності до частини 3 статті 143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У позовній заяві представник позивача зазначає про те, що додатково підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Разом з тим, у позовній заяві представник позивача просить суд надати йому строк у 5 днів з моменту прийняття рішення для подання доказів понесених судових витрат.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, наразі суд не вирішує питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про визнання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до відомостей, які містяться у довідці (дублікат), виданій 26.02.2004 за №1126, та у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 від 17.10.2023.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_11 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 07.01.2026 про приведення у відповідність даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно позивача шляхом внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до відомостей, які містяться у довідці (дублікат), виданій позивачу 26.02.2004 за №1126, та у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_2 від 17.10.2023.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частину судових витрат в розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 коп. 
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано – 22.05.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко