Справа № 459/437/26 
Провадження № 2/459/169/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

28 квітня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області 
в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.
з участю секретаря судового засідання Козак І. Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Каптіал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
05.02.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідачки, у якому просить стягнути з останньої 36485 грн заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову послався на те, що 19.11.2023 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №102238411, згідно з умовами якого відповідач отримала 10000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України уклали Договір відступлення прав вимоги №106- МЛ/Т від 26.03.2024 р., відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 102238411 від 19.11.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, відповідач умов кредитного договору не виконав, в результаті чого його заборгованість становить 36485 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 24585 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 1900 грн. Тому просить позов задовольнити та вирішити питання судових витрат.
Ухвалою від 06.02.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідач у судові засідання, призначені на 13.03.2026, 24.04.2026 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток), які містяться в матеріалах справи та які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідач не подавала, про причини неявки не повідомляла. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. 
Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. 
Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомленою про розгляд справи належним чином. 
За таких обставин, відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку.
Судом встановлено, що 19.11.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №102238411, згідно з умовами якого відповідач отримала 10000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором (а.с. 6-11).
Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 995267, тобто договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. З цього слідує, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс -повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та відповідачем не був би укладений. 
Укладення вказаного договору між відповідачем та ТОВ «Мілоан» також стверджується анкетою-заявою на кредит №102238411 від 19.11.2023 (а.с. 13 звор.).
Згідно з платіжним дорученням 76844263 від 19.11.2023, ТОВ «Мілоан» здійснило переказ коштів відповідачу у сумі 10000 грн (а.с. 14 звор).
Із графіку платежів за договором про споживчий кредит №102238411 від 19.11.2023, що є додатком №1 до вказаного договору вбачається, що дата видачі кредиту/дата платежу 19.11.2023, 03.03.2024, кількість днів у розрахунковому періоді 105, чиста сума кредиту 47150 грн, проценти за користування кредитом 35250 грн, комісія за надання кредиту 1900 грн, загальна вартість кредиту 47150 грн (а.с. 11 звор.).
Як вбачається з відомостей про щоденні нарахування та погашення, 19.11.2023 відповідачу було нараховано кредит у сумі 10000 грн та комісію за оформлення кредиту в розмірі 1900 грн. Нарахування процентів здійснювалося з 19.11.2023 по 03.03.2024 (а.с. 15).
Відповідно до п. 3.2.6. Кредитного договору №102238411 позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 
Пункт 7.1. Кредитного договору № 102238411 визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту. 
26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т (а.с. 17 звор.-24).
Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 26.03.2024 до Договору відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26.03.2024, «Кредитор» ТОВ «Мілоан» передав, а «Новий Кредитор» ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 3210 (а.с. 25 звор.).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26.03.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36485 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 10000,00 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків 24585 грн, залишок по комісії 1900 грн (а.с. 26 звор.).
Згідно платіжної інструкції від 26.03.2024 №407 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило плату за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26.03.2024 на суму 1665964,71 грн (а.с. 26).
Таким чином, позивач правомірно, на законних підставах набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 102238411 від 19.11.2023. 
Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором №102238411 від 19.11.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем станом на 28.01.2026 складає 36485 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000 грн, прострочена заборгованість за відсотками становить 24585 грн, прострочена заборгованість за комісіями становить 1900 грн (а.с. 16). 
За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Так, положеннями статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Оскільки за умовами вищезазначеного договору відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10000 грн, та простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 24585 грн.
Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту за Кредитним договором в розмірі 1900 грн, суд зазначає наступне.
Згідно п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту:1900,00 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 1900 грн., встановлена в п. 1.5.1. Договору, є платою безпосередньо за надання кредиту позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що положення Договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1900 грн. суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вищезазначеної заборгованості за комісією за надання кредиту.
Беручи до уваги часткове задоволення позову, керуючись положенням ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2523,69 грн. судового збору згідно з таким розрахунком: 34585 (сума задоволених позовних вимог)*100/36485 (сума заявлених позовних вимог) = 94,79% (частина задоволених позовних вимог); 2662,4*94,79%/100%= 2523,69 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,- 
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, м. Львів) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суму заборгованості за кредитним договором №102238411 від 19.11.2023 в розмірі 34585,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 24585,00 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2523,69 грн судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повний текст рішення складено 28.04.2026.

Суддя: М. Д. Новосад