ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026 року м.Дніпро Справа № 904/4043/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:  Дарміна М.О., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача: Угленко О.Ю.
від відповідача: Давидюк О.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  
фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни 
на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025р.
(суддя Новікова Р.Г., м. Дніпро) 
у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня”, м. Київ
до фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни, м. Дніпро
про стягнення вартості обладнання у розмірі 1 191 939 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни, про стягнення вартості обладнання, у розмірі 1 191 939 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2025р. у справі № 904/4043/25 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” вартість обладнання у розмірі 1 189 835 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 14 278 грн.02коп. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості обладнання, у розмірі 2104 грн.
На адресу суду 03.12.2025р. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” від 02.12.2025р. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. Ця заява з додатками була направлена до суду 02.12.2025р. після 18:00.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025р. стягнуто з фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” витрати на правничу допомогу, у розмірі 20 000 грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням суду, фізична особа-підприємець Козлова Юлія Миколаївна, через систему "Електроний суд", звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025р. у справі № 904/4043/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Позивачу в задоволенні його вимог щодо стягнення судових витрат у справі в частині стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
Апелянт зазначає, що додаткове рішення, що оскаржується, було винесено при неправильному установленні обставин, які мають значення для справи, неправильному визначенні встановлених судом фактичних обставин справи та при неправильному застосуванні положень договору і чинного законодавства України.
Апелянт вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат. Апелянт стверджує, що детальний опис робіт є окремим процесуальним документом, який має бути сформованим і поданим до суду. Позивач не надав до суду такого окремого процесуального документу, а його відсутність свідчить про неможливість задоволення вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Суд першої інстанції лише вказав, що “якийсь” перелік фактично наданих юридичних послуг було надано у змісті заяви про ухвалення додаткового рішення, і цього переліку суду виявилось достатньо для стягнення додаткових витрат. При правильному застосуванні положень ст. 126 ГПК України суд мав би відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Апелянт також зазначає, що між позивачем та адвокатом Угленко Оксаною Юріївною, яка безпосередньо представляла інтереси позивача у суді першої інстанції, відсутній прямий договір на надання правничої допомоги. Надано лише копію Договору про надання правничої допомоги № 16/03-2023 від 16.03.2023р., укладеного між позивачем та АО "Армадум Груп", відповідно до п. 1.2 якого від імені АО "Армадум Груп" можуть діяти інші адвокати, які перебувають із ним у трудових відносинах. Водночас, до заяви про ухвалення додаткового рішення не додано жодного документу, який би підтверджував правовий зв`язок між Угленко О.Ю. та АО "Армадум Груп", зокрема відсутні будь-які документи, що підтверджують наявність трудових відносин між зазначеними суб`єктами. Суд першої інстанції неправильно оцінив цю обставину, зазначивши, що ордеру на надання правничої допомоги достатньо для того, щоб оцінити приналежність адвоката Угленко О.Ю. до АО "Армадум Груп". При належній оцінці цих обставин та правильному застосуванні ст. 126 ГПК України суд мав би відмовити у перерозподілі судових витрат.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що предмет Договору про надання правничої допомоги № 16/03-2023 від 16.03.2023р. визначено його сторонами як договір, за яким надаються юридичні послуги, а не послуги із професійної правничої чи правової допомоги. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги, предмет якого розкривається через види адвокатської діяльності, визначені ч. 1 ст. 19 цього Закону. Юридичні послуги не віднесені до предмету договору про надання правничої допомоги і є послугами, відмінними від основних різновидів адвокатської діяльності. Про те, що сторони ідентифікували договір саме як договір про надання юридичних послуг, свідчить і той факт, що при його укладанні АО "Армадум Груп" ідентифікувало себе як “Виконавця”, а не як адвоката чи адвокатське бюро/об`єднання, як того вимагає Закон. Таким чином, позивач не має права вимагати компенсації витрат на професійну правничу допомогу, оскільки він отримав не послуги правничої допомоги, а юридичні послуги, що мали бути надані за іншим різновидом договору.
Апелянт також зазначає, що відповідно до п. 2 абз.2 ч. 2 ст. 126 ГПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, встановлюється на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Порядок розрахунків між позивачем та АО "Армадум Груп" визначено п. 5.1 додаткової угоди до Договору, а саме: оплата послуг здійснюється клієнтом упродовж 30 робочих днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Акт приймання-передачі № 1/12-25 було укладено 01.12.2025р.. Проте, станом на момент подання апеляційної скарги до матеріалів справи не було надано жодного доказу понесення цих витрат, тобто, їх оплати у безготівковому порядку шляхом відповідного міжбанківського переказу на поточний рахунок АО "Армадум Груп". Це, на думку апелянта, свідчить про удаваність та безпідставність вимог щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу та їх невідповідність вимогам ст. 126 ГПК України.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша Чарівна Скриня" не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.01.2026р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Дармін М.О., Іванов О.Г..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2026р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 20.05.2026р.. 
Від представника Фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2026р. судове засідання у справі № 904/4043/25, призначене на 20.05.2026р. о 16:30 год, вирішено провести з представником Фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2026р. судове засідання у справі № 904/4043/25, призначене на 20.05.2026р. о 16:30 год, вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” , в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2026р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 29.06.2026р.. 
У судовому засіданні 29.06.2026р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни, про стягнення вартості обладнання, у розмірі 1 191 939 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2025р. у справі № 904/4043/25 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” вартість обладнання, у розмірі 1 189 835 грн. та витрати зі сплати судового збору, у розмірі 14 278 грн.02коп. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості обладнання, у розмірі 2104 грн.
На адресу суду 03.12.2025р. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” від 02.12.2025р. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 40 000 грн. Ця заява з додатками була направлена до суду 02.12.2025р. після 18:00.
Відповідач вказав, що заперечує проти можливості задоволення заяви позивача про винесення додаткового рішення у судовій справі №904/4043/25 у повному обсязі. Відповідач просив за результатами розгляду заяви позивача про винесення додаткового рішення у судовій справі №904/4043/25 зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 0,00грн., тим самим відмовивши у можливості їх стягнення із відповідача у справі.
В обґрунтування відповідач послався на те, що: 
- позивач не надав до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність такого окремого процесуального документу свідчить про неможливість задоволення вимог стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Подана заява не відповідає всім вимогам встановленим для цього положеннями чинного законодавства України і покладає на суд обов`язок відмовити у задоволенні такої заяви.
- витрати на професійну правничу допомогу можуть бути стягнуті тільки тоді, коли вони фактично понесені на корись того адвоката, який безпосередньо виконував певні дії від імені учасника судового процесу. Відповідно до п. 1.2. договору про надання правничої допомоги №16/03-2023 від 16.03.2023р., укладеного між позивачем та АО “Армадум Груп”, від імені АО “Армадум Груп” можуть діяти інші адвокати, які перебувають із АО “Армадум Груп” у трудових відносинах. До заяви про ухвалення додаткового рішення не доданий документ, який би підтверджував правовий зв`язок між Угленко Оксаною Юріївною та АО “Армадум Груп”. Відсутні документи, що підтверджують наявність трудових відносин між зазначеними суб`єктами. Відсутні докази того, що саме представники АО “Армадум Груп” виконали всі дії, які визначено поданими документами.
- договір про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023 його сторонами визначений як договір, по якому надаються юридичні послуги, а не послуги із професійної правничої чи правової допомоги. При укладанні договору АО “Армадум Груп” ідентифікувала себе як виконавця, а не як адвоката чи адвокатське бюро / об`єднання, як того вимагає Закон України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”. Юридичні послуги є послугами, відмінними від основних різновидів адвокатської діяльності, і мають визначатися іншим договором – договором про надання юридичних послуг. Позивач не має права вимагати компенсації витрат на професійну правничу (правову) допомогу, оскільки він отримав не послуги правничої чи правової допомоги, а юридичні послуги.
- у додатковій угоді від 07.07.2025р. до договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023 визначений обсяг юридичних послуг, які мають бути надані АО “Армадум Груп” позивачу. До акту приймання-передачі АО “Армадум Груп” включило значно ширший перелік юридичних послуг, що виходить за межі і предмет того, про що домовились позивач та АО “Армадум Груп”. З наведеного переліку фактично наданих юридичних послуг (не професійної правничої допомоги), вбачається, що із предметом договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023 належним чином співвідноситься тільки: 1) послуга щодо складання позовної заяви; 2) складення відповіді на відзив; 3) судове представництво. Решта послуг виходить за межі договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023. Позивач не замовляв ці послуги, ці послуги не були передбачені договором про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023. АО “Армадум Груп” надало ці послуги за своєю ініціативою. 
- станом на грудень 2025 р. до матеріалів справи не надані докази несення позивачем витрат. Це свідчить про удаваність та безпідставність вимог щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, їх невідповідність вимогам визначеним положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України та неможливість їх подальшого стягнення.
- розмір гонорару (40000грн) становить майже 4% до суми основної заборгованості. Таке співвідношення свідчить про завищення розміру витрат за фактично надані юридичні послуги і не відповідає засадам співмірності. Позовні вимоги ґрунтуються на положеннях лише ст. 785 ЦК України. Це зумовлює простоту правової позиції позивача, а її обґрунтування не вимагає істотних витрат у часі.
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025р. стягнуто з фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” витрати на правничу допомогу, у розмірі 20 000 грн..
Приймаючи оскаржуване додаткове рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. № 16/03-2023, укладений між ТОВ "Перша Чарівна Скриня" та Адвокатським об`єднанням "Армадум Груп", додаткову угоду від 07.07.2025р. № 3 до цього договору, акт приймання-передачі наданих послуг від 01.12.2025р. № 1/12-25 та ордер на надання правничої допомоги від 21.07.2025р. серія ВА № 1120217, виданий адвокату Угленко Оксані Юріївні. Суд встановив, що сторони узгодили фіксовану форму гонорару адвоката за надання правничої допомоги, у розмірі 40 000 грн. Щодо доводів відповідача про ненадання детального опису робіт суд зазначив, що зміст заяви про ухвалення додаткового рішення та акт від 01.12.2025р. містять такий детальний опис, а процесуальне законодавство не визначає обов`язку викладати його саме в окремому документі, послався на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21. Щодо відсутності доказів фактичної оплати суд зазначив, що відповідно до п. 1 ч.2 ст.126, ч.8 ст. 129 ГПК України, витрати підлягають розподілу незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена, чи тільки має бути сплачена. Щодо доводів про надання послуг, не передбачених договором, суд зазначив, що зміст п.п. 2.1– 2.3 договору від 16.03.2023р. та п.3 додаткової угоди від 07.07.2025р. № 3 спростовує такі твердження. Щодо відсутності доказів трудових відносин між адвокатом Угленко О.Ю. та АО "Армадум Груп" суд зазначив, що п. 1.2 договору не містить застережень про те, що від імені виконавця можуть діяти виключно адвокати, які перебувають з ним у трудових відносинах, а наявність ордера є достатнім підтвердженням повноважень адвоката. Врахувавши співмірність розміру витрат зі складністю справи, обсягом наданих послуг, кількістю виготовлених документів та їх змістом, а також часткове задоволення позову, суд поклав на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу, у розмірі 20 000 грн..
8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а додаткове рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст. 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.
Так, в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В постанові від 06.03.2019р. у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Разом із тим, згідно зі ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).
За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Водночас, за приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни, про стягнення вартості обладнання, у розмірі 1 191 939 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У позовній заяві Позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” понесло і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з суми судового збору за подання позову, у розмірі 14 303,27 грн., а також з витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 40 000,00 грн. та просив суд стягнути з відповідача вказані суми. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2025р. у справі №904/4043/25 винесене частково на користь позивача. 
02.12.2025р., тобто, в межах строків, встановлених ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивачем подано суду заяву про стягнення з фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни на користь ТОВ “Перша Чарівна Скриня” понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 40 000,00 грн. та докази в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. 
Отже, позивач дотримався визначеного процесуальним законом порядку.
В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу позивачем надано суду першої інстанції копії: договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023; додаткову угоду від 07.07.2025р. №3 до договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023; акт приймання-передачі наданих послуг від 01.12.2025р. №1/12-25 до договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023; ордер на надання правничої допомоги від 21.07.2025р. серія ВА №1120217, виданий Адвокатським об`єднанням “Армадум Груп” на підставі договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023 адвокату Угленко Оксані Юріївні для надання правничої допомоги у Господарському суді Дніпропетровської області ТОВ “Перша Чарівна Скриня”.
З наданих Заявником доказів вбачається, що 16.03.2023р., між Товариством з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням “Армадум Груп” (далі - виконавець) був укладений договір про надання правничої допомоги №16/03-2023 (далі – договір), за умовами п.п. 1.1, 1.2 якого, цей договір є угодою клієнта з виконавцем про надання правничої допомоги, відповідно до якої виконавець за дорученням клієнта надає в його інтересах певні види юридичної (правничої) допомоги за певну винагороду та з відшкодуванням певних витрат. Сторони погодили, що від імені виконавця на підставі цього договору можуть діяти адвокати, які перебувають з виконавцем у трудових відносинах.
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору, за дорученням клієнта виконавець зобов`язується надати юридичні послуги (правничу допомогу), а клієнт зобов`язується оплатити їх. Юридичні послуги, що можуть бути надані за дорученням клієнта: надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань (підп. 2.2.1 п. 2.2 договору); надання усних і письмових довідок щодо законодавства (підп. 2.2.2 п. 2.2 договору); складення заяв, скарг, інших документів правового характеру (підп. 2.2.3 п. 2.2 договору); представництво інтересів клієнта в усіх державних органах, судах будь-якої юрисдикції та інстанції, органах місцевого самоврядування; підприємствах, установах та організаціях, незалежно від форми їх власності (підп. 2.2.4 п. 2.2 договору); надання інших видів юридичних послуг, погоджених сторонами (підп. 2.2.5 п. 2.2 договору).
Відповідно до п. 2.3 договору, договір не містить обмеження повноважень адвокатів, у тому числі, в частині представництва інтересів клієнта в суді.
Згідно з п. 2.4 договору, після надходження від клієнта доручення на надання юридичних послуг (правничої допомоги) сторони укладають письмову додаткову угоду про це, у якій визначають юридичну послугу, за якою звертається клієнт, її обсяг, вартість, порядок та умови оплати тощо.
Відповідно до п.п. 4.1 – 4.4 договору, юридичні послуги, що надаються виконавцем, оплачуються клієнтом на підставі виставленого виконавцем рахунку.
Факт надання послуг за договором підтверджується відповідними актами, що підписуються повноважними представниками сторін. В акті сторони зазначають перелік послуг, що були надані, та їх вартість, що підлягає оплаті. У разі, якщо юридичні послуги, що були надані полягають у вчиненні виконавцем значної кількості дій, виконавець може відобразити перелік цих послуг в окремому документі — звіті, який підписується виконавцем, долучається до акту приймання-передачі наданих послуг та становить його невід`ємну частину.
За згодою сторін клієнт може здійснювати попередню оплату послуг, що надаються відповідно до договору.
Сторони можуть встановлювати інший порядок та умови оплати юридичних послуг у додатковій угоді, яка укладається сторонами на виконання окремих доручень клієнта.
Відповідно до п. 6.1 договору, договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 16.03.2026р..
07.07.2025р., між Товариством з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням “Армадум Груп” (далі - виконавець) було укладено додаткову угоду№3 до договору від 16.03.2023р..
Відповідно до п. 1 додаткової угоди, на підставі п. 2.4 договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023, а також у зв`язку з дорученням клієнта на здійснення виконавцем комплексу заходів із відновлення майнових прав клієнта, які порушені ФОП Козловою Ю.М. внаслідок неповернення нею, як орендарем, майна (кавомашин) за договором від 01.12.2020№ОП_ГМО_ДО_20/11/2020-62, сторони дійшли згоди укласти цю додаткову угоду, у якій визначити обсяг юридичних послуг, а також розмір та порядок їх оплати.
Відповідно до п. 2 додаткової угоди, Сторони домовилися, що цією додатковою угодою клієнт доручає виконавцю звернутися від його імені та інтересах до господарського суду з позовом до фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни про стягнення вартості неповернутого обладнання, яке було передано ФОП Козловій Ю.М. на підставі договору від 01.12.2020р. №ОП_ГМО_ДО_20/11/2020-62, а також представляти інтереси клієнта як позивача у суді першої інстанції під час розгляду судом цієї позовної заяви, вчиняти інші процесуальні дії, необхідні для представництва інтересів клієнта у цьому спорі.
Відповідно до п. 3 додаткової угоди, виконавець зобов`язується надати клієнту послугу, зазначену у п. 2 цієї додаткової угоди, у наступному обсязі: здійснити збір та аналіз доказів, що підтверджують порушене право клієнта та обґрунтовують його вимогу щодо стягнення коштів; скласти та направити до господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни про стягнення з неї на користь клієнта вартості обладнання, яке не було повернуто з користування за договором №ОП_ГМО_ДО_20/11/2020-62 від 01.12.2020р. (п.3.1.); у разі надходження від ФОП Козлової Ю.М. відзиву на позов, скласти та направити до суду відповідь на відзив (п.3.2.); представляти інтереси клієнта як позивача у справі у судових засіданнях у суді першої інстанції у режимі відеоконференцзв`язку(п.3.3.); складати та подавати від імені та інтересах клієнта заяви, клопотання, письмові пояснення тощо, інші процесуальні документи, у разі виникнення потреби у їх складенні та поданні до суду(п.3.4.); вчиняти від імені та в інтересах клієнта інші процесуальні дії, необхідні для представництва інтересів клієнта під час розгляду судом спору(п.3.5.).
Відповідно до п. 4 додаткової угоди, Сторони домовилися, що вартість юридичних послуг, які передбачені п. 2 та 3 цієї додаткової угоди, дорівнює 40 000 грн. без ПДВ. Вказана вартість не включає послуг виконавця з представництва інтересів клієнта у судах апеляційної та касаційної інстанції. Для представництва інтересів клієнта у апеляційній чи касаційній судових інстанціях сторони укладають окрему додаткову угоду про це.
Згідно підп. 5.1 п. 5 додаткової угоди, сторони погодили, що оплата послуг виконавця буде здійснена клієнтом упродовж 30 робочих днів з дня підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг. Неотримання клієнтом від виконавця рахунку на оплату послуг не є підставою для прострочення такої оплати і клієнт зобов`язується у будь-якому разі здійснити розрахунок з виконавцем у строк, визначений цим пунктом.
Пунктами 6, 7 додаткової угоди визначено, що інші умови договору про надання правничої допомоги №16/03-2023 від 16.03.2023р., не змінені цією додатковою угодою, є чинними для сторін та підлягають обов`язковому виконанню. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги №16/03-2023 від 16.03.2023р..
Як вже було зазначено вище, 01.12.2025р. сторонами був підписаний Акт приймання-передачі наданих робіт до договору про надання правничої допомоги №1/12-25 до договору про надання правничої допомоги від 16.03.2023р. №16/03-2023, за умовами якого, у період з 07.07.2025р. по 27.11.2025р., виконавець надав клієнту, а клієнт прийняв у повному обсязі комплекс послуг з надання правничої допомоги, що передбачені сторонами у п.п. 2, 3 додаткової угоди №3 від 07.07.2025р. укладеної до договору від 16.03.2023р. №16/03-2023.
Згідно з п. 2 Акту, сторони підтверджують, що виконавцем, на виконання п. 2, 3 додаткової угоди №3 від 07.07.2025р., укладеної до договору від 16.03.2023р. №16/03-2023 було виконано наступну роботу: 
- здійснено збір та аналіз доказів, що підтверджують порушене право клієнта та обґрунтовують його вимогу щодо стягнення коштів; складено та направлено 23.07.2025р. через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву від імені та в інтересах клієнта (позивач) до фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни (відповідач) про стягнення з відповідача 1 191 939 грн., що є вартістю тридцяти однієї одиниці обладнання, яке не повернуто відповідачем з оренди за договором №ОП_ГМО_ДО_20/11/2020-62 від 01.12.2020р. (справа №904/4043/25);
- опрацьовано відзив ФОП Козлова Ю.М. на позовну заяву ТОВ “Перша Чарівна Скриня” у справі №904/4043/25 та підстави, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову; складено та направлено 20.08.2025р. через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС до Господарського суду Дніпропетровської області відповідь на відзив у справі №904/4043/25, яка також містить клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказу та долученім до матеріалів справи доказів - відзиву ФОП Козлової від 29.03.2023р., поданого у справі №913/190/23 та знімків екрану щодо вартості кавомашини GAIA STYLE 1ES-2 SB WT EASY FV;
- складено та направлено 30.09.2025р. адвокатський запит до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях щодо повідомлення Козловою Ю.М. про знищення кавомашин, які знаходилися в її користуванні на підставі договору №ОП_ГМО_ДО_20/11/2020-62 від 01.12.2020р., та надання копії цього звернення; 
- опрацьовано додаткові пояснення ФОП Козлової Ю.М. у справі №904/4043/25, подані нею через свого представника 14.10.2025р. через підсистему “Електронний суд” ЄСТТС;
- складено та направлено 07.11.2025р. через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказу та долучення до матеріалів справи №904/4043/25 доказу - відповіді ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на адвокатський запит та копії заяви Козлової Ю.М. про злочин від 16.11.2023р.;
- складено та направлено через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про участь у всіх судових засіданнях з розгляду справи №904/4043/25 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів;
- здійснення представництва інтересів клієнта у справі №904/4043/25 шляхом участі у режимі відеоконференції у судових засіданнях, що відбулися - 11.08.2025р., 23.09.2025р., 08.10.2025р., 14.10.2025р., 29.10.2025р., 11.11.2025р., 27.11.2025р..
У пункті 3 Акту Сторони зазначили, що згідно з п. 4 додаткової угоди від 07.07.2025р. №3 вартість послуг, наданих виконавцем відповідно до цього Акта складає 40 000грн. без ПДВ.
Відповідно до п. 4 Акту, враховуючи, що відповідно до п. 5.1 додаткової угоди від 07.07.2025р. №3 сторони дійшли згоди, що розрахунок за надані послуги здійснюється упродовж 30 робочих днів з дня підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг, клієнт зобов`язується здійснити на користь виконавця оплату, у розмірі 40 000грн. у зазначений строк з дня підписання сторонами цього акта.
Відповідно до п. 5 Акту, клієнт підтверджує виконавцю, що ним отримано послуги у повному обсязі та він не має претензій до виконавця щодо обсягу та якості наданих послуг.
Договір, додаткова угода до договору та Акт підписано адвокатом та клієнтом без зауважень та заперечень та скріплено печатками Виконавця та Клієнта.
В матеріалах справи наявний ордер про представництво в Господарському суді Дніпропетровської області інтересів позивача адвокатом Угленко О.Ю..
Отже, Позивач підтвердив відповідними доказами факт надання професійної правничої допомоги адвокатом у даній справі. 
Не погоджуючись з розміром витрат на професійну правову допомогу, Відповідачем 11.12.2025р., через систему “Електронний суд”, подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач указав, що заперечує проти можливості задоволення заяви позивача про винесення додаткового рішення у судовій справі №904/4043/25 у повному обсязі. Відповідач просив за результатами розгляду заяви позивача про винесення додаткового рішення у судовій справі №904/4043/25 зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 0,00грн., тим самим відмовивши у можливості їх стягнення із відповідача у справі.
За практикою Верховного Суду, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2021р. у справі № 920/39/20, від 11.11.2021р. у справі № 873/137/21, від 23.07.2024р. у справі № 910/9544/23.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.02.2021р. у справі № 920/39/20.
У постановах від 24.10.2019р. у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18, від 11.02.2021р. у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04 ).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд першої інстанції, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для вирішення питання щодо розподілу витрат позивача на правничу допомогу, в розмірі 39 600 грн.. При цьому, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; враховуючи кількість виготовлених представником позивача документів та їх зміст, суд першої інстанції поклав на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу, у розмірі 20 000 грн.
Перевіривши розрахунок суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що він здійснений невірно. 
За перерахунком суду апеляційної інстанції, з огляду на викладене та враховуючи, що судом першої інстанції зменшено суму витрат на правничу допомогу до 20 000,00 грн., а також виходячи із пропорційності задоволення судом першої інстанції позовної заяви (що складає 99,82%) до відшкодування в суді першої інстанції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня”, в силу приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України, підлягають витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 19 964,70 грн..
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області, в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу слід змінити та стягнути з фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 19 964,70 грн..
При цьому, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі № 904/4507/18 та у постанові Верховного Суду від 10.12.2020р. у справі № 912/2554/19.
Стосовно доводів Відповідача щодо необґрунтованості та неспівмірності заявлених до стягнення з нього витрат на правничу допомогу, то вони були враховані судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного додаткового рішення. Розмір таких витрат було зменшено судом.
При цьому суд, розподіляючи витрати на правничу допомогу, правомірно виходив із суми частково задоволених позовних вимог.
Разом з тим, підстави для відмови у задоволенні вимог Позивача про стягнення з Відповідача витрат на правничу допомогу у повному обсязі відсутні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997р. N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006р. №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 р.) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010р. Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Відповідно до ст 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За правилами ч. 4 ст. 277 ГПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025р. у справі № 904/4043/25 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід змінити, з урахуванням обставин, викладених у цій постанові.
Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки Відповідачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Разом з тим, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни - задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2025р. у справі № 904/4043/25 – змінити, виклавши резолютивну частину додаткового рішення в наступній редакції:
«Стягнути з фізичної особи-підприємця Козлової Юлії Миколаївни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Чарівна Скриня” (Ідентифікаційний код 35791225; адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд.86, літ. П) витрати на правничу допомогу у розмірі 19 964,70 грн., про що видати наказ.»

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Повний текст постанови складено 30.06.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г. Іванов