Справа №592/4392/26
Провадження №2-а/592/65/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого – судді Алфьорова А.М., за участю секретаря – Літовченко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області, інспектора 2 взводу 3 роти І батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Крапивної Наталії Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії ЕНА № 6750491 від 02 березня 2026 року, винесеною інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Крапивною Наталією Сергіївною, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУПАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. У змісті оспорюваної постанови зазначається про нібито порушення позивачем, як водієм легкового автомобіля марки «Hyundai І 30», державний номерний знак НОМЕР_1 , п.12.4. Правил дорожнього руху (порушення швидкісного режиму в населених пунктах), оскільки він керував транспортним засобом у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», та рухався зі швидкістю 76 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 26 км/год. Швидкість вимірювалася приладом TruCam LTI II 20/20 ТСО08384, а порушення зафіксовано на відеореєстратор Motorola solutions VB-400/471141n. Позивач, оскаржувану постанову відповідача 2 вважає такою, що постановлена відносно нього протиправно та необґрунтовано, не на підставі та у спосіб, які визначені законами України, а тому просить скасувати постанову ЕНА № 6750491 від 02 березня 2026 року, винесену інспектором 2 взводу 3 роти І батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Крапивною Наталією Сергіївною про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності зач.1 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, закривши провадження у справі з підстави відсутності складу зазначеного адміністративного правопорушення.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримав, просить задовольнити.
Представник Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, надали відзив на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.1 ст.77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Судом було встановлено, що 02.03.2026 р. інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Крапивною Н.С. було винесено відносно постанову серія ЕНА № 6750491, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу у сумі 340 грн., що підтверджується копією відповідної постанови.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Вимогами частини першої статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.1 ст.77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закону) передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.
Суд звертає увагу на те, що відеозапис суду не надано.
Крім того, суд наголошує, що показники приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI ІІ 20/20 у розумінні положень статті 251 КУпАП, можуть мати доказову силу в питанні встановлення факту перевищення транспортним засобом допустимої швидкості руху, проте таке можливо лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.
За змістом ч. 1 ст. 40 цього Закону, що є предметом оцінки суду, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;
2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;
3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;
4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;
5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Отже слід дійти висновку, що даною нормою закону встановлений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель. 
Інших способів використання технічних засобів, а ніж ті, які визначені в ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» законодавцем не визначено.
Таким чином, лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCAM LTI ІІ 20/20 № ТСО08384, який у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, що не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст.40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, не може вважатися технічним засобом, що здійснює вимірювання швидкості, результати якого можуть розглядатися судом як доказ у справі.
Використання уповноваженою особою лазерного вимірювача швидкості транспортного засобу TruCAM в спосіб тримання в руках, не може бути визнати таким, що відповідає нормам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки за змістом цієї норми технічний засіб може бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Значення слів «монтований/розміщений» в контексті наведеної статті закону слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху (механічного (регулярного чи випадкового) коливання предмета навколо точки рівноваги) під час вимірювання швидкості. При цьому, використання технічного засобу в ручному режимі (тримання в руках) законодавством не передбачено.
Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення Правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП з урахуванням вищевикладених обставин.
Керуючись ст. ст. 122, 251, 280, 288 і 293 КУпАП, ст. ст. 8-9, 72-77, 241, 242-246, 250 КАС України, суд, 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області, інспектора 2 взводу 3 роти І батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Крапивної Наталії Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Постанову інспектора 2 взводу 3 роти І батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Крапивної Наталії Сергіївни від 02.03.2026 р. серії ЕНА № 6750491 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП – скасувати.
Закрити адміністративне провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю у діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надісланням його копії до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Андрій АЛФЬОРОВ