Справа № 202/2426/26
Провадження № 2/202/3439/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі судді Михальченко А.О.,
секретар судового засідання Пономаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу № 202/2426/26 за позовною заявою 

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА»
до 
ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.01.2022 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» було укладено Кредитний договір № 95464437, на умовах строковості, зворотності, платності, повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредитні кошти на картковий рахунок, відповідно до умов та згідно порядку, визначеному кредитним договором, в сумі 7300 грн.
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість.
01.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» укладено Договір факторингу № 01092025/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ІРБІС» відступає ТОВ «ФК «ПОЗИКА», а ТОВ «ФК «ПОЗИКА» приймає права вимоги до позичальників в тому числі за Кредитним договором № 95464437 від 25.01.2022, що укладений між ТОВ «ФК «ІРБІС» та позичальником ОСОБА_1 . Відповідно до Договору факторингу ТОВ «ФК «ПОЗИКА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26134,00 гривень, з яких: 7300,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 18834,00 гривень - заборгованість за відсотками.
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ПОЗИКА» за Кредитним договором № 95464437 від 25.01.2022 в розмірі 26134,00 грн, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» дану суму, а також 2662,40 грн суму сплаченого судового збору та 5500,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 24.03.2026 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.
Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. 

Представник позивача у судове засідання не з`явився, натомість у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики, які регулюються Цивільним кодексом України.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що 25.01.2022 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» було укладено Кредитний договір № 95464437. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «ІРБІС» надав позичальнику на картковий рахунок суму у розмірі 7300,00 гривень, які позичальник зобов`язується повернути у день закінчення строку кредитного договору, або достроково разом з процентами за користування кредитом.
У договорі сторони в договорі погодили параметри, порядок і графік погашення кредиту і сплати процентів. 
З наданої інформації Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» випливає, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій станом на 20.05.2026 - фінансовий номер телефону НОМЕР_4 , а виписка по вказаному рахунку за період з 25.01.2022 по 30.01.2022 підтверджує зарахування коштів на суму 7300,00 грн 25.01.2022.
У подальшому, 01.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» укладено Договір факторингу № 01092025/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ІРБІС» відступив ТОВ «ФК «ПОЗИКА» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 95464437 від 25.01.2022.
Відповідно до матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором № 95464437 від 25.01.2022 належним чином не виконував, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем, складає 26134,00 гривень, з яких: 7300,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 18834,00 гривень - заборгованість за відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Кредитним договором, і ході розгляду справи відповідачем не оспорювався. 
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «ПОЗИКА», яке є правонаступником позикодавця, в загальному розмірі 26134,00 грн.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 95464437 від 25.01.2022, що складає 26134,00 гривень, з яких: 7300,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 18834,00 гривень - заборгованість за відсотками.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України- визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 2 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА», ЄДРПОУ 39493634, заборгованість за Кредитним договором № 95464437 від 25.01.2022, що складає 26134,00 гривень, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмір 2662,40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суддя склав 16.06.2026.

Суддя        АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО